ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.02.2026	Справа № 910/13571/25	
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження
позовну заяву
Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36; ідентифікаційний код 22883141)
до 
Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ідентифікаційний код 21560766)

про стягнення 923 357,36 грн,

Представники:
від позивача: Поліщук М.В.;
від відповідача: Полегенько К.А. (у режимі відеоконференції);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада (далі - Київрада/позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - АТ «Укртелеком»/відповідач) про стягнення 923 357,36 грн - безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,9713 га (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) на вулиці Сірка Івана, 2 у Голосіївському районі міста Києва за період з 15.06.2021 по 24.03.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як власник об`єкта нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, за відсутності оформленого на те права, не сплачуючи за користування нею кошти у повному обсязі, внаслідок чого без достатньої правової підстави за рахунок власника - територіальної громади міста Києва в особі Київради, набув кошти у вигляді несплаченої орендної плати у розмірі 923 357,36 грн (3 279 171,33 грн - 2 355 813,97 грн), які підлягають поверненню власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.11.2025 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 08.12.2025.
18.11.2025 через систему «Електронний суд» АТ «Укртелеком» подало відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на відсутність правових підстав для сплати орендних платежів за земельну ділянку у розмірі, визначеному Київрадою, оскільки АТ «Укртелеком» сплатило плату за земельну ділянку за спірний період у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
25.11.2025 через систему «Електронний суд» від Київради надійшла відповідь на відзив.
26.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника АТ «Укртелеком» надійшла заява про участь у судовому засіданні 08.12.2025 та усіх подальших судових засіданнях у справі №910/13571/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.
01.12.2025 через систему «Електронний суд» від Київради надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.12.2025 задовольнив заяву представника АТ «Укртелеком» про участь у судових засіданнях у справі №910/13571/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.
08.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.02.2026.
30.01.2025 через систему «Електронний суд» представник АТ «Укртелеком» подав клопотання про долучення до матеріалів справи довіреності №10940 від 20.12.2025.
02.02.2026 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.
Зокрема, у судовому засіданні представник Київради позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а представник АТ «Укртелеком» проти задоволення позову заперечував із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №447480817 від 13.10.2025, АТ «Укртелеком» на підставі свідоцтва про право власності від 11.05.2006 належить нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сірка Івана, будинок 2, зокрема:
- будівля складу паливно-мастильних матеріалів (літера «Н») загальною площею 13,2 кв. м. (номер відомостей про речове право: 53545689);
- технічний будинок цеху (літера «Ж») загальною площею 125,3 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53544558);
- адміністративний будинок №1 (літера «В») загальною площею 60,4 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53543756);
- технічний будинок (літера «З») загальною площею 449,6 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53544776);
- будівля дизельної (літера «И») загальною площею 43,7 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53544988);
- будівля туалету (літера «О») загальною площею 4 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53545887);
- будівля складу кабельної продукції та ЛСЦ (літера «К») загальною площею 123,2 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53545178);
- нежитлова будівля громадського призначення (літера «А») загальною площею 415,8 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53540669);
- адміністративний будинок №2 (літера «Г») загальною площею 95,7 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53544034);
- будівля гаражу (літера «Б») загальною площею 374,3 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53543312);
- нежитлова будівля громадського призначення (літера «Л») загальною площею 231,3 кв.м. (номер відомостей про речове право:53545504);
- нежитлова будівля громадського призначення (літера «Д») загальною площею 98,7 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53544362);
- будівля складу (літера «М») загальною площею 40,3 кв.м. (номер відомостей про речове право: 53546179).
31.01.2024 в Державному реєстрі речових прав на нерухомо майно зареєстровано право власності АТ «Укртелеком» на вказане вище нерухоме майно.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0000357772025 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 площею 0,9713 га за адресою: вул. Сірка Івана, 2 у Голосіївському районі міста Києва, цільове призначення: 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, проведена 15.06.2021 Відділом у Шаргородському районі Головного управлінням Держгеокадастру у Винницькій області на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 13.02.2024.
Так, згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №442669190 від 09.09.2025 територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради є власником зазначеної вище земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009. 
21.11.2024 Київська міська рада прийняла рішення №406/10214 «Про передачу Акціонерному товариству «Укртелеком» земельної ділянки в оренду на вул. Івана Сірка, 2 у Голосіївському районі міста Києва», яким у тому числі, вирішено передати АТ «Укртелеком», за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,9713 га (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код виду цільового призначення - 02.10) на вул. Івана Сірка, 2 у Голосіївському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно (право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.01.2024, номери відомостей про речове право: 53545689, 53544558, 53543756, 53544776, 53544988, 53545887, 53545178, 53540669, 53544034, 53543312, 53545504, 53544362, 53546179).
25.03.2025 між Київрадою (далі - орендодавець) та АТ «Укртелеком» (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в реєстрі за №978, та відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 21.11.2024 №406/10214 передав, а орендар прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) загальною площею 0,9713 га за адресою: вул. Івана Сірка, 2 у Голосіївському районі м. Києва, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код виду цільового призначення - 02.10).
Згідно з інформаційною довідкою від 09.09.2025 №442669190 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2025.
Київрада стверджує, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 площею 0,9713 га за адресою: вул. Івана Сірка, 2 у Голосіївському районі міста Києва сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України 15.06.2021, доцільно стягнути з АТ «Укртелеком» безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з 15.06.2021 до 24.03.2025 (до моменту реєстрації права оренди на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).
Отже, за розрахунком Київради, загальний розмір безпідставно утриманих коштів за фактичне користування земельної ділянки у період з 15.06.2021 по 24.03.2025 складає 3 279 171,33 грн, зокрема: 
286 835,90 грн у період з 15.06.2021 по 31.12.2021;
575 823,07 грн у період з 01.01.2022 по 31.12.2022;
662 206,01 грн у період з 01.01.2023 по 31.12.2023;
106 488,52 грн у період з 01.01.2024 по 25.02.2024;
1 266 886,41 грн у період з 26.02.2024 по 31.12.2024;
380 931,42 грн у період з 01.01.2025 по 24.03.2025.
Згідно з інформацією Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (лист від 16.10.2025 за вих. №1759/5/31-00-04-02-03-05) станом на 15.10.2025 АТ «Укртелеком» подало податкові декларації з плати за землю за період 2021-2025 роки: за 2021 рік - 917 745,85 грн (з розбивкою рівними частками щомісяця по 76 478,82 грн та грудень - 76 478,83 грн), відтак, за період з 15.06.2021 по 31.12.2021 сплачено 499 661,62 грн; за 2022 рік - 95 970,52 грн; за 2023 рік - 662 206,01 грн; за 2024 рік - 865 605,17 грн; за 2025 рік - 232 370,65 грн (за січень - 83 761,51 грн, за лютий - 83 761,51 грн та за березень (по 24.03.2025) - 64 847,63 грн, що разом складає 2 355 813,97 грн.
Таким чином, оскільки відповідач на безоплатній основі без укладеного договору оренди у період з 15.06.2021 по 24.03.2025 користувався земельною ділянкою комунальної форми власності площею 0,9713 га за адресою: вул. Івана Сірка, 2 (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) у Голосіївському районі міста Києва, позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 923 357,36 грн (3 279 171,33 грн - 2 355 813,97 грн).
Отже, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Визначаючи суть і характер правовідносин, що виникли між сторонами, варто зазначити, що зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Так, згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до частини 2 статті 1212 ЦК України набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави майно відшкодовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За змістом статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, адже набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.
Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Частинами 1 та 2 статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Відповідно до пункту в) частини 1 статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
За змістом частини 1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. 
Згідно із ч. 11 ст. 120 ЗК України, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.
Статтею 125 ЗК України закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем сформованої земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.
Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі №924/856/20.
Набувач нерухомого майна, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшує свої доходи, а власник земельної ділянки (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, постанова Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.
Отже, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. Встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0000357772025 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 площею 0,9713 га за адресою: вул. Сірка Івана, буд. 2 у Голосіївському районі міста Києва, цільове призначення: 02.10 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, проведена 15.06.2021, при цьому власником цієї земельної ділянки є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради.
АТ «Укртелеком» на підставі свідоцтва про право власності від 11.05.2006 (право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.01.2024, номери відомостей про речове право: 53545689, 53544558, 53543756, 53544776, 53544988, 53545887, 53545178, 53540669, 53544034, 53543312, 53545504, 53544362, 53546179) є власником нерухомого майна: будівля складу паливно-мастильних матеріалів (літера «Н») загальною площею 13,2 кв. м; технічний будинок цеху (літера «Ж») загальною площею 125,3 кв.м.; адміністративний будинок №1 (літера «В») загальною площею 60,4 кв.м.; технічний будинок (літера «З») загальною площею 449,6 кв.м.; будівля дизельної (літера «И») загальною площею 43,7 кв.м.; будівля туалету (літера «О») загальною площею 4 кв.м.; будівля складу кабельної продукції та ЛСЦ (літера «К») загальною площею 123,2 кв.м.; нежитлова будівля громадського призначення (літера «А») загальною площею 415,8 кв.м.; адміністративний будинок №2 (літера «Г») загальною площею 95,7 кв.м.; будівля гаражу (літера «Б») загальною площею 374,3 кв.м.; нежитлова будівля громадського призначення (літера «Л») загальною площею 231,3 кв.м.; нежитлова будівля громадського призначення (літера «Д») загальною площею 98,7 кв.м.; будівля складу (літера «М») загальною площею 40,3 кв.м., яке розташоване у місті Києві, вулиця Івана Сірка, будинок 2.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується АТ «Укртелеком», що договір оренди земельної ділянки укладено 25.03.2025 за №978 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право відповідача користування зазначеною земельною ділянкою теж 25.03.2025. 
Таким чином, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування (оренди) зазначеною земельною ділянкою АТ «Укртелеком» у спірний період.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач у період з 15.06.2021 (державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009) до 24.03.2025 (до моменту реєстрації права оренди на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) користувався земельною ділянкою комунальної власності (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009 площею 0,9713 га за адресою: вулиця Сірка Івана, будинок 2 у Голосіївському районі міста Києва), на якій розташоване нерухоме майно, що належить АТ «Укртелеком» на праві власності, без оформлення правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку.
Згідно із частинами 1-5 статті 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-0000357772025 земельна ділянка, на якій розташований об`єкт нерухомого майна АТ «Укртелеком», і за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати, сформована з 15.06.2021 (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер 8000000000:79:485:0009, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру, а відтак, може бути об`єктом цивільних прав.
Таким чином, спір у справі стосується сформованої земельної ділянки, що має конкретну площу, грошову оцінку.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми власності площею 0,9713 га (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) за адресою: вулиця Сірка Івана, будинок 2 у Голосіївському районі міста Києва, без оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відтак, без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї ділянки - територіальної громади міста Києва в особі Київради, фактично зберіг в себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою, а тому, відповідно до положень статті 1212 ЦК України, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки - територіальній громаді міста Києва в особі Київради.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про оцінку земель" нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.
У відповідності до абзацу 1 пункту 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5-7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").
Згідно з положеннями частини 3 статті 23 цього Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок №1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489.
Також суд зазначає, що земельне законодавство, й зокрема стаття 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі. При цьому, витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула. 
Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 29.05.2020 у справі №922/2843/19, від 07.07.2020 у справі №922/3208/19.
Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.
Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 24.10.2025 №18-10-0.332-10428/2-25, 26.02.2024 Державним кадастровим реєстратором внесено відомості (зміни до них) в частині цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009, а саме з « 13.01 Для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій» на « 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури».
Також, ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області у цьому листі зазначено, що згідно з даними Державного земельного кадастру, відповідно до витягів з нормативної грошової оцінки, що надавалися заявникам в порядку надання адміністративної послуги, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 у 2021 році становила - 17 449 183,83 грн; нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки у 2023 році становила - 22 073 533,80 грн.
Крім того, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за наведеною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).
Відповідно до офіційної інформації, розміщеної Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2024-rik/) значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 2023 рік - 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь); 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення).
Відтак, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 за 2022 рік становить 19 194 102,21 грн (17 449 183,83*1,1, де нормативно-грошова оцінка земельної ділянки за 2021 рік - 17 449 183,83 грн; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2021 рік - 1,1).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.10.2024 №НВ-0002663302024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 на дату проведення 27.02.2024 становить 29 914 866,24 грн.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.02.2025 №НВ-0000357772025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:485:0009 на 2025 рік становить 33 503 606,53 грн.
Так, ставка орендної плати визначається: за період з 15.06.2021 по 31.12.2021 відповідно до відповідно до додатку 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік» від 24.12.2020 №24/24; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 відповідно до додатку 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2022» від 09.12.2021 №3704/3745; у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 відповідно до додатку 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2023 рік» від 08.12.2022 № 5828/5869; у період з 01.01.2024 по 25.02.2024 відповідно до додатку 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» від 14.12.2023 №7531/7572, в яких визначені розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки), зокрема до земель з видом цільового призначення - 13.01 Для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій, застосовується ставка орендної плати - 3%.
Крім того, ставка орендної плати визначається: за період з 26.02.2024 по 31.12.2024 відповідно до додатку 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2024 рік» від 14.12.2023 №7531/7572; у період з 01.01.2025 по 24.03.2025 відповідно до додатку 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2025» від 05.12.2024 №426/10234, в яких визначені розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки), зокрема до земель з видом цільового призначення - 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (нежитлове використання), застосовується ставка орендної плати - 5%.
Наведене спростовує твердження АТ «Укртелеком» про застосування 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок при здійсненні розрахунку за користування зазначеною вище земельною ділянкою.
Отже, за розрахунком Київради у період з 15.06.2021 по 24.03.2025 (до моменту реєстрації права оренди на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) відповідач повинен був сплатити орендну плату у загальному розмірі 3 279 171,33 грн, в тому числі:
за період з 15.06.2021 по 31.12.2021 - 286 835,90 грн;
за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 575 823,07 грн;
за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 - 662 206,01 грн;
за період з 01.01.2024 по 25.02.2024 - 106 488,52 грн;
за період з 26.02.2024 по 31.12.2024 - 1 266 886,41 грн;
за період з 01.01.2025 по 24.03.2025 - 380 931,42 грн
Крім того, судом встановлено і не заперечується сторонами, що АТ «Укртелеком» за 2021-2025 роки сплатило земельний податок на землю у загальному розмірі 2 355 813,97 грн, що підтверджується листом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
При цьому, щодо аргументів відповідача, що АТ «Укртелеком» було звільнено від сплати орендної плати за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 на підставі внесених змін до підпункту 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України Законом України від 11.04.2023 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», суд зазначає таке.
Пунктом 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Згідно з підпунктом 69.14 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023, який набрав законної сили 06.05.2023) за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Суд зазначає про неможливість застосування до спірних правовідносин положень пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки відповідач за вказаний позивачем період, був фактичним користувачем земельної ділянки, який не оформив право користування належним чином і не став її орендарем чи власником. Предметом цього позову є стягнення безпідставно збережених коштів на підставі ст. 1212 ЦК України у розмірі орендної плати.
При цьому, плата за землю, є загальнодержавним податком, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).
Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовується поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».
У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права. Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Отже, власники і землекористувачі земельних ділянок сплачують плату за землю (в т.ч. земельний податок) з дня виникнення права власності, права постійного користування земельною ділянкою.
Оскільки за відповідачем будь-яке право на спірну земельну ділянку у спірний період не зареєстровано у встановленому законодавством порядку, у контролюючого органу в силу вимог пунктів 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України відсутні обов`язки та, відповідно, повноваження на стягнення податкових зобов`язань зі сплати земельного податку.
З урахуванням наведених положень Податкового кодексу України та встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і постійні землекористувачі є платниками земельного податку, а орендарі земель державної та комунальної власності - орендної плати за такі земельні ділянки, однак особа, яка є фактичним користувачем земельної ділянки, не маючи права власності або постійного користування на неї і використовуючи її без укладення договору оренди землі, не підпадає під правове регулювання наведених норм Податкового кодексу України.
Отже, судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 01.07.2025 у справі № 908/1301/24 в аналогічних правовідносинах.
За таких обставин, суд зазначає, що положення п. 69.14. підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. До таких висновків дійшов Північний апеляційний господарський суд у постановах від 24.04.2025 у справі №910/11558/24, від 03.04.2025 у справі №910/13062/24, від 19.03.2025 у справі №910/13042/24, від 12.11.2025 у справі №910/4404/25, від 13.11.2025 у справі №910/4286/25.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Ураховуючи встановлені вище обставини, обґрунтованою до стягнення є заявлена сума безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,9713 га (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) за адресою: вулиця Сірка Івана, будинок 2 у Голосіївському районі міста Києва у розмірі 923 357,36 грн (3 279 171,33 грн - 2 355 813,97 грн), що має наслідком задоволення позову Київської міської ради. 
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов Київської міської ради - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ідентифікаційний код 21560766) на користь Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36; ідентифікаційний код 22883141) 923 357 (дев`ятсот двадцять три тисячі триста п`ятдесят сім) грн 36 коп. - безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,9713 га (кадастровий номер 8000000000:79:485:0009) на вулиці Сірка Івана, 2 у Голосіївському районі міста Києва та 11 080 (одинадцять тисяч вісімдесят) грн 29 коп. - судового збору.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повний текст рішення складено: 04.02.2026.

Суддя Віта БОНДАРЧУК