Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
04 лютого 2026 року справа №520/9886/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді - Ніколаєвої Ольги Вікторівни,
за участю секретаря судового засідання - Гончаренко Валерії Олегівни,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Крашеніннікова Віктора Вікторовича,
розглянувши у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління поліції охорони в Харківській області (далі по тексту – відповідач), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
- визнати протиправними дії Управління поліції охорони в Харківській області, які викладені у листі від 20.12.2024 №111-20/43/40/02-2024, щодо відмови у присвоєнні спеціального звання «майор поліції» ОСОБА_1 у зв`язку з фактичним призначенням позивача на посаду начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області з граничним званням за відповідною посадою «майор поліції», відповідно до вимог статей 80, 82-84 Закону України «Про Національну поліцію», з підстав, наведених у цій позовній заяві;
- зобов`язати Управління поліції охорони в Харківській області розглянути питання про присвоєння 30.09.2024 спеціального звання «майор поліції» ОСОБА_1 у зв`язку з фактичним призначенням позивача на посаду начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області з граничним званням за відповідною посадою «майор поліції», відповідно до вимог статей 80, 82-84 Закону України «Про Національну поліцію», з підстав, наведених у цій позовній заяві;
- визнати протиправними дії Управління поліції охорони в Харківській області, які викладені у листі від 20.12.2024 №111-20/43/40/02-2024, щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті за період з 20.01.2023 по 30.09.2024 включно грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадовим окладом начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, з розрахунком додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, які мають постійний характер), премія, матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням посадового окладу начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, відповідно до статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII і пункту 16 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260;
- зобов`язати Управління поліції охорони в Харківській області провести перерахунок та здійснити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.01.2023 по 30.09.2024 включно за посадовим окладом начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, з розрахунком додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, які мають постійний характер), премія, матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням посадового окладу начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, відповідно до статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII і пункту 16 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, з урахуванням фактично здійснених виплат грошового забезпечення позивача за період з 20.01.2023 по 30.09.2024 включно.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено йому у присвоєнні спеціального звання "майор поліції" у зв`язку з фактичним призначенням на посаду виконуючого обов`язки начальника Ізюмського районного відділенні Управління поліції охорони в Харківській області з граничним званням за відповідною посадок "майор поліції", відповідно до вимог статей 80, 82-84 Закону України "Про Національну поліцію" та протиправно та з порушенням чинного законодавства не проведено нарахування та виплати заявнику за період з 20.01.2023 по 30.09.2024 грошового забезпечення за посадовим окладом начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, та з розрахунком додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, які мають постійний характер), премія, матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі.
Від відповідача 23.05.2025 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав викладених у відзиві.
Позивач подав заперечення на відзив, у яких заперечив проти доводів відповідача та підтримав свою правову позицію.
Позивач 04.06.2025 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у порядку загального провадження, вмотивовану складністю справи та тим, що розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження має вирішальне значення для повного і всебічного встановлення всіх обставин даної справи.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у адміністративній справі №520/9886/25 - задоволено. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Розглянувши усі надані сторонами документи, у тому числі ті, які надійшли до суду через систему "Електронний суд" та наявні у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" з моменту звернення позивачем до суду з цією позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено сторонами під час розгляду справи, на службу в поліцію позивача прийнято наказом відповідача від 07.11.2015 №4о/с, з присвоєнням позивачу спеціального звання «капітан поліції».
Наказом відповідача від 07.08.2021 №427о/с позивача призначено на посаду старшого інженера Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області.
У період з 24.02.2022 по 15.09.2022 територія зони обслуговування Ізюмського РВ УПО Харківської області перебувала під окупацією ворожих військ російської федерації, послуг з охорони об`єктів на цій території відповідачем не надавалися. У цей час позивач перебував на території міста Харкова і залучався до виконання службових обов`язків на інших напрямках служби.
Після звільнення Ізюмського та Балаклійського районів Харківської області від ворожих військ позивач приступив до виконання своїх посадових обов`язків на території зони обслуговування свого територіального підрозділу, а також подав письмовий рапорт від 19.09.2022 про свою згоду з тимчасовим покладанням на нього обов`язків за вакантною посадою начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області.
Наказом відповідача від 19.09.2022 №256 о/с на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області.
На підставі рапорту позивача від 24.06.2024 наказом відповідача від 24.09.2024 №486о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), з 30.09.2024.
Позивачем 18.11.2024 подано заяву до Управління поліції охорони в Харківській області щодо розгляду питання про присвоєння йому спеціального звання майора поліції у зв`язку з фактичним виконанням обов`язків начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони Харківської області та щодо проведення нарахування та виплати позивачу доплати в розмірі 50% посадового окладу начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони Харківської області, за період з 01.11.2022 по 30.09.2024 включно. Також, 18.11.2024 позивачем подано заяву до Управління поліції охорони в Харківській області щодо розгляду питання про нарахування та виплату грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку у кількості 10 днів, яка не була врахована при звільненні позивача та проведенні розрахунку.
Листом відповідача від 20.12.2024 №3317/43/40/02-2024 позивача поінформовано про те, що наказом Управління від 13.12.2024 №640 о/с внесені зміни до наказу Управління від 24.09.2024 №486 о/с, з урахуванням грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку у кількості 10 днів, та надано копію відповідного наказу від 13.12.2024.
Також листом відповідача від 20.12.2024 №111-20/43/40/02-2024 позивачу відмовлено у питаннях присвоєння спеціального звання майора поліції та про виплату доплати за виконання обов`язків начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області. Вказана відмова мотивована нормами статті 105 Кодексу законів про працю України та нормами постанови КМУ від 30.08.2002 №1298.
Позивач, вважаючи підстави для відмови у присвоєнні спеціального звання «майор поліції» та по виплаті доплати за виконання обов`язків начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, є протиправними, такими, які суперечать вимогам чинного законодавства, звернувся із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію (Закон України №580-VIII).
Статтею 80 Закону України №580-VIII визначені види спеціальних звань поліцейських.
Так, відповідно до вказаної статті установлюються такі спеціальні звання поліцейських: 1) спеціальні звання молодшого складу: рядовий поліції; капрал поліції; сержант поліції; старший сержант поліції; 2) спеціальні звання середнього складу: молодший лейтенант поліції; лейтенант поліції; старший лейтенант поліції; капітан поліції; майор поліції; підполковник поліції; полковник поліції; 3) спеціальні звання вищого складу поліції: генерал поліції третього рангу; генерал поліції другого рангу; генерал поліції першого рангу.
Первинні спеціальні звання середнього складу поліції присвоює керівник поліції в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України (частина друга статті 81 Закону України №580-VIII).
Порядок присвоєння чергових спеціальних звань поліції визначений статтею 82 Закону України № 580-VIII.
Відповідно до частини першої статті 82 Закону України № 580-VIII чергові спеціальні звання поліції присвоюються після закінчення строку вислуги в попередньому званні, якщо інше не визначено цим Законом, за умови відповідності спеціального звання, що присвоюється, спеціальному званню, передбаченому займаною штатною посадою, відсутності незнятих дисциплінарних стягнень.
Частиною першою статті 83 Закону України № 580-VIII установлено такі строки вислуги в спеціальних званнях поліції: капрал поліції - 1 рік; сержант поліції - 3 роки; молодший лейтенант поліції - 1 рік; лейтенант поліції - 2 роки; старший лейтенант поліції - 3 роки; капітан поліції - 4 роки; майор поліції - 4 роки; підполковник поліції - 5 років.
Порядок присвоєння спеціальних звань достроково та присвоєння спеціального звання на один ступінь вище від звання, передбаченого займаною штатною посадою визначений статтею 84 Закону України № 580-VIII.
Згідно з частинами першою третьою статті 84 Закону України № 580-VIII достроково спеціальні звання можуть бути присвоєні в порядку заохочення після закінчення не менше половини визначеного строку вислуги в спеціальному званні (у разі дострокового присвоєння спеціального звання посмертно - незалежно від строку вислуги в попередньому спеціальному званні та займаній штатній посаді) у разі відповідності спеціального звання, що присвоюється, спеціальному званню, передбаченому займаною штатною посадою. Чергові спеціальні звання поліції на один ступінь вище від спеціального звання, передбаченого займаною штатною посадою, можуть присвоюватися в порядку заохочення після закінчення не менше ніж півтора строку вислуги у попередньому спеціальному званні. Зазначене в цій частині положення не поширюється на випадки, коли спеціальним званням, передбаченим штатною посадою, є спеціальне звання старшого сержанта поліції або полковника поліції. Підстави та порядок застосування заохочення у вигляді дострокового присвоєння спеціального звання та присвоєння спеціального звання на один ступінь вище від звання, передбаченого займаною штатною посадою, визначаються Дисциплінарним статутом.
Відповідно до частини п`ятої статті 84 Закону України № 580-VIII під час дії воєнного стану чергове спеціальне звання може бути присвоєно без встановлення термінів, передбачених цією статтею, достроково та на один ступінь вище від звання, передбаченого займаною штатною посадою, до підполковника поліції включно керівником Національної поліції України, а спеціальне звання полковник поліції - керівником Національної поліції України за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.
Дисциплінарним статутом встановлено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Частиною першою статті 6 Дисциплінарного статуту встановлено, що заохочення є засобом підтримання службової дисципліни, що полягає у відзначенні поліцейського за успішне виконання ним обов`язків, а також за інші заслуги перед державою та суспільством.
Згідно з пунктами 8, 9 частини другої статті 6 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види заохочень, зокрема: дострокове присвоєння чергового спеціального звання; присвоєння спеціального звання, вищого на один ступінь від звання, передбаченого займаною штатною посадою.
Заохочення застосовуються до поліцейських на підставі сукупної оцінки професійних якостей, результатів службової діяльності, ступеня службової активності, ініціативності та стану дотримання службової дисципліни на підставі подання про заохочення. У поданні про заохочення зазначаються конкретні заслуги поліцейського, що стали підставою для внесення подання про застосування до нього заохочення. Забороняється внесення підлеглими подання про заохочення їхнього керівника. Заохочення поліцейського оформляється письмовим наказом. Зміст наказу оголошується особовому складу відповідного органу поліції та доводиться до відома поліцейського, якого заохочено. Підстави для застосування до поліцейського заохочень, порядок представлення до заохочення, розгляд матеріалів та прийняття рішення про заохочення або про відмову в заохоченні, опис заохочення, порядок вручення, а також його позбавлення та вилучення визначаються положенням про заохочення, що затверджується Міністерством внутрішніх справ України. Рішення про заохочення поліцейського, прийняте з порушенням визначеного порядку або на підставі недостовірних відомостей, підлягає скасуванню, а виданий предмет заохочення - вилученню. За відсутності предмета заохочення його вартість відшкодовується в порядку, визначеному законодавством. Рішення про скасування заохочення поліцейського із зазначених цією статтею підстав приймається уповноваженим керівником за результатами проведеного в установленому порядку службового розслідування (стаття 9 Дисциплінарного статуту).
Частинами п`ятою та шостою статті 10 Дисциплінарного статуту передбачено, що дострокове присвоєння чергового спеціального звання здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та може бути застосовано до поліцейського, який має стаж служби в поліції не менше п`яти років.
До поліцейського, до якого застосовано заохочення у виді дострокового присвоєння чергового спеціального звання, повторно такий вид заохочення може бути застосований не раніше ніж через три роки, крім випадків застосування зазначеного виду заохочення до поліцейських за виявлені мужність і героїзм під час рятування життя громадян або затримання особливо небезпечних злочинців. Під час дії воєнного стану заохочення у виді дострокового присвоєння чергового спеціального звання може бути застосовано до поліцейського без дотримання строків, зазначених у частині п`ятій цієї статті та абзаці першому цієї частини, до підполковника поліції включно керівником Національної поліції України, а спеціальне звання полковник поліції - керівником Національної поліції України за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.
Відповідно до статей 81-85 Закону України №580-VIII та з метою визначення порядку присвоєння спеціальних звань поліції, подання матеріалів для їх присвоєння, а також позбавлення спеціальних звань, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2016 №177, затверджено Порядок присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань (далі також - Порядок № 177).
Пунктом 2 розділу І Порядку №177 встановлено, що первинні спеціальні звання середнього складу поліції присвоюються особам, уперше прийнятим на службу в поліцію, які не мають військових звань офіцерського складу запасу або спеціальних звань середнього складу інших органів державної влади з призначенням на посаду, після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) та оголошуються наказом по особовому складу.
Подання про присвоєння чергових спеціальних звань поліції особам, які проходять службу на посадах молодшого та середнього складу поліції, готуються кадровими підрозділами органів та підрозділів поліції для підготовки наказу по особовому складу (пункт 14 розділу І Порядку № 177).
Згідно з пунктами 5, 7 розділу ІІ Порядку №177 матеріали для присвоєння спеціальних звань середнього складу поліції особам, у яких установлений строк вислуги в спеціальному званні закінчується на перше число наступного місяця, надсилаються до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України до 05 числа поточного місяця. За своєчасне подання матеріалів про присвоєння спеціальних звань середнього складу поліції відповідає керівник органу чи підрозділу поліції, у якому проходить службу особа, що представляється до присвоєння спеціального звання, а контролюють - керівники підрозділів кадрового забезпечення цих органів та підрозділів або особи, які виконують їх обов`язки. Матеріали про присвоєння спеціальних звань виконуються у друкованому вигляді, виправлення в них не допускаються. За своєчасне представлення осіб молодшого та середнього складу до присвоєння чергових спеціальних звань поліції відповідають посадові особи кадрових підрозділів згідно з чинним законодавством.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку №177 подання про присвоєння спеціальних звань поліції, які надсилаються до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України, подаються за підписом керівників органів та підрозділів поліції або осіб, які виконують їх обов`язки.
Відтак, порядок присвоєння спеціальних звань поліції установлений нормами статей 80-85 Закону України «Про Національну поліцію», наказом МВС України від 12.03.2016 №177 «Про затвердження Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань» та наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 «Про затвердження Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань».
Оскільки з 07.11.2015 позивач проходив службу на посаді середнього складу поліції з граничним званням «капітан поліції», правових підстав для обов`язкового присвоєння йому спеціального звання «майор поліції» на момент проходження служби не було.
З матеріалів справи встановлено, що наказом відповідача від 24.09.2024 №486о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), з 30.09.2024.
За час служби позивач відповідних дій по реалізації своїх прав з приводу присвоєння чергового спеціального звання «майор поліції» до керівництва відповідача чи вищих органів не звертався, у встановленому чинним законодавством порядку відповідних дій (бездіяльності) відповідача не оскаржував, а заявив такі вимоги вже після свого фактичного звільнення зі служби в поліції за власним бажанням.
Можливості присвоєння поліцейському чергових спеціальних звань поліції після його звільнення зі служби чинним законодавством України не передбачено.
Відтак, вимоги позивача у частині зобов`язання відповідача здійснити присвоєння позивачу спеціального звання «майор поліції» з огляду на те, що він тривалий час виконував обов`язки за вищою посадою, не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю у відповідача законодавчо встановленого обов`язку вчинити такі дії згідно з нормами статей 81-85 Закону України №580-VIII та наказу МВС України від 12.03.2016 №177.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та здійснити виплату грошового забезпечення позивачу за період з 20.01.2023 по 30.09.2024 включно за посадовим окладом начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, з розрахунком додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з урахуванням посадового окладу начальника Ізюмського районного відділення Управління поліції охорони в Харківській області, відповідно до статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-УІІІ і пункту 16 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, з урахуванням фактично здійснених виплат грошового забезпечення позивача за період з 20.01.2023 по 30.09.2024 включно, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, пунктом 1 Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та якій неодноразово продовжувався та діє до цього часу.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Цим Указом було передбачено, що Міністерство внутрішніх справ України (у т.ч. Національна поліція України, яка є його структурним підрозділом) зобов`язане запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів Держави.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 № 1932- XII (далі – Закон України №1932-ХІІ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України №1932-ХІІ оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.
Частиною першою та другою статті 12 Закону України №1932-ХІІ передбачено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи. Діяльність і управління іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, та правоохоронними органами, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні держави, здійснюються згідно із законодавством.
Відповідно до статті 12 Розділу IV Закону України "Про національну безпеку України" сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.
До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України. Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.
Відповідно до частини четвертої 4 статті 18 Розділу IV Закону України "Про національну безпеку України" Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Управління поліції охорони в Харківській області (Відповідач) є спеціально створеним територіальним органом в системі органів та підрозділів Національної поліції України для надання послуг з охорони власності та громадян на договірних засадах, має статус окремої юридичної особи та зареєстроване в ЄДРПОУ як орган державної влади. Поряд з виконанням охоронних функцій, під час несення служби поліцейські охорони Управління здійснюють безпосередні заходи з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю та забезпечують виконання інших завдань, покладених законодавством на Національну поліцію України.
Закон України №580-VІІІ є спеціальним актом законодавства, в якому законодавець безпосередньо врегулював усі питання проходження служби в поліції та виплати грошового забезпечення поліцейським.
Частиною другою статті 24 вказаного Закону України №580-VІІІ встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості
Частиною третьою статті 24 Закону України №580-VІІІ передбачено, що у ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Згідно з нормами частини другої статті 1 Закону України №580-VІІ діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. Правовідносини з виплати грошового забезпечення поліцейським на сьогодні врегульовані нормами частин 1, 2 статті 94 "Грошове забезпечення поліцейських" Закону України №580-VІІІ якими встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Таким чином, законодавець у вказаному вище спеціальному акті законодавства встановив, що під час проходження служби в поліції поліцейські отримують грошове забезпечення (а не заробітну плату), а всі умови (розмір і порядок виплати) грошового забезпечення поліцейських згідно з цим Законом України №580-VIII визначаються КМУ та безпосередньо Міністром внутрішніх справ.
У зв`язку з тимчасовою окупацією Ізюмського та Балаклійського районів Харківської області надання охоронних послуг на території після вересня 2022 року булп дуже незначною, кількість договорів на охорону об`єктів була невеликою і фактична чисельність особового складу Ізюмського РВ УПО Харківської області (у т.ч. станом на вересень 2024) становила лише 10 осіб поліцейських, з яких було лише дві особи середнього начальницького (офіцерського) складу поліції (позивач та командир взводу), а інші 8 осіб перебували на посадах рядового та молодшого начальницького складу.
Отже, у період воєнного стану позивач виконував свої обов`язки поліцейського і приймав участь у виконанні завдань поліції передбачених законом в умовах воєнного часу, свято та непорушно дотримуючись Конституції України і законів України, Присяги, віддано служив Українському народові, сумлінно, чесно і зразково виконував службові обов`язки та був готовим до виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів Держави (як робили та продовжують робити це інші поліцейські Харківській області, в тому числі і поліцейські Управління поліції охорони в Харківській області), не допускав негідних вчинків та стримував від них інших.
Розміри посадових окладів та окладів за спеціальними званнями поліцейських по конкретних посадах в органах поліції, а також розміри усіх інших складових грошового забезпечення поліцейських встановлені нормами постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (з наступними змінами та доповненнями). Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції затверджений наказом МВС України від 06.04.2016 №260 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, далі - Порядок №260) і розділом II "Грошове забезпечення" цього Порядку №260 визначені усі складові грошового забезпечення поліцейських.
Постанова Кабінету Міністрів України №988 та Порядок №260 є актами спеціального законодавства, у яких безпосередньо врегульовані всі питання порядку нарахування, обчислення та виплати грошового забезпечення поліцейським, які значно відрізняються від загальних умов нарахування, обчислення та виплати заробітної плати працівникам підприємств, установ та організацій згідно з нормами загального трудового законодавства. Наприклад, згідно з спеціальними нормами Порядку №260 незалежно від обставин того, чи перебуває поліцейський протягом окремого місяця на службі, на лікарняному чи у черговій відпустці, йому виплачується щомісячне грошове забезпечення по відповідній посаді в одному і тому ж розмірі, в одні і ті ж строки, а розмір такого щомісячного грошового забезпечення не залежить ні від фактичної кількості годин несення служби, ні - від обсягу виконання посадових обов`язків.
Відповідно до абзацу 6 пункту 2 розділу ІІ порядку №260 поліцейським, що обіймають штатні посади, на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими вакантними посадами з вищими посадовими окладами в тому самому органі, виплачуються посадові оклади за посадами, обов`язки за якими тимчасово виконуються, за умови зазначення в наказі вищого розміру посадового окладу. Ці норми не зобов`язують керівника органу поліції в обов`язковому порядку здійснювати виплату таким поліцейським виплату грошового забезпечення за вищою посадою, а лише надають йому право на здійснення такої виплати шляхом визначення вищого розміру посадового окладу у відповідному наказі про покладання обов`язків.
Відповідно до норм статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику. Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється. Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону.
Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником.
Відповідно до матеріалів справи, наказ відповідача від 19.09.2022 №256 о/с було належним чином доведено до позивача, його у встановленому порядку було направлено до підрозділу, що позивачем під час розгляду справи не заперечувалось та було підтверджено під час розгляду справи.
За весь спірний період позивач свого рапорту про погодження з покладанням на нього обов`язків начальника Ізюмського РВ УПО Харківської області не відкликав, у встановленому законодавством порядку дій керівництва відповідача з цього приводу не оскаржував, з усіма умовами несення служби та вимогами актів законодавства з приводу проходження служби був обізнаний, що також підтверджено ним у судовому засіданні під час розгляду справи.
За весь спірний період проходження служби в поліції з 01.11.2022 по 30.09.2024 позивач перебував на посаді середнього начальницького складу і виконував покладені на нього посадові обов`язки в посиленому варіанті службової діяльності, за що, зокрема, щомісяця отримував встановлену додаткову грошову винагороду згідно з постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі від 30 000, 00 грн до 100 000,00 грн на місяць.
Під час розгляду справи судом встановлено, що оскільки наказ відповідача від 19.09.2022 №256 о/с не містить положень про виплату позивачу посадового окладу за посадою саме начальника Ізюмського РВ УПО Харківської області, а також з огляду на те, що цей наказ залишався чинним і дійсним та не був оскаржений позивачем, хоча він був з ним обізнаний, фактично тимчасово виконуючи покладені на нього обов`язки керівника цього підрозділу, відтак відсутні правові підстави для задоволення судом позовних вимог у цій частині.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні адміністративного позову за взаємопов`язаними позовними вимогами слід відмовити повністю.
Оскільки детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті рішення суду, то інші доводи сторін, що наведені у заявах по суті справи, окремій оцінці не підлягають, адже не впливають на правильність розв`язання спору по суті.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Оскільки, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню питання про його розподіл суд не вирішує.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління поліції охорони в Харківській області (вулиця Полтавський шлях, будинок 20, місто Харків, 61012, код ЄДРПОУ: 40108955) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення виготовлено 04.02.2026.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА