Справа № 644/590/26 
Провадження № 3/644/497/26 

ПОСТАНОВА
 
про притягнення до адміністративної відповідальності

05 лютого 2026 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Паляничко Д.Г., 
за участю:
секретаря судового засідання – Черняк Ю.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Індустріального районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацевлаштованої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , як ВПО зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2026 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли адміністративні матеріали за вих. 25018-2026 та 25016-2026 від 17.01.2026 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 21 ст. 184, ч. 1 ст. 184 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом – ОСОБА_1 ).
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 23.01.2026 справа № 644/590/26 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (т. 1 а.с. 16).
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.01.2026 справа № 644/592/26 передана на розгляд судді Паляничко Д.Г. (т. 2 а.с. 16).
ОСОБА_1 23.12.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених п. 2 ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», обов`язків щодо своїх малолітніх доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема: систематично допускала паління цигарок у квартирі, у дітей відсутнє спальне місце та білизна, у кімнаті багато бруду, не прибрано, умови мешкання не відповідають санітарним нормам, внаслідок чого 23.12.2025 дітей вилучено та направлено до медичного закладу, згідно акту поліції, чим вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постановою Індустріального районного суду м. Харкова від 05.02.2026 справи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 184 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , об`єднані в одне провадження 3/644/497/26 з єдиним унікальним номером 644/590/26 (т. 1 а.с. 28, т. 2 а.с. 21).
Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
За інформацією з протоколів про адміністративні правопорушення серії ВБА № 200917 та № 200918 від 15.01.2023, місцем вчинення адміністративних правопорушень зазначено: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова, на підставі ст. 276 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснила, що змінила умови проживання, наразі винаймає іншу квартиру, у якій забезпечено максимально комфортні умови для проживання дітей. Зазначила, що з обставинами викладеними у протоколах серії ВБА № 200917 та № 200918 від 15.01.2026 погоджується, вину визнає у повному обсязі та щиро кається, зобов`язалася у подальшому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, не вживати спиртні напої та не палити цигарок при дітях. Заразом, просила суд призначити мінімальне покарання, про що надала суду відповідну заяву (т. 1 а.с. 20, т. 2 а.с. 20). 
Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини. Судом досліджено та проаналізовано адміністративні матеріали, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 , що підтверджується такими доказами.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200917 від 15.01.2026 складено уповноваженою особою, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Індустріальному районному суді м. Харкова, надано право подати пояснення до протоколу, яким остання скористалася та надала вказала, що зобов`язується забрати ОСОБА_2 з лікарняного закладу та забезпечити усіма необхідними умовами для її мешкання (т. 1 а.с. 1).
З рапорту інспектора УПП в Харківській області ДПП Смирнова Г.Є. від 24.1.22025 вбачається, що прибувши на місце виклику виявлено заявника з ознаками алкогольного сп`яніння, його мати – ОСОБА_4 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння та співмешканку ОСОБА_5 , двох дітей віком до 1 та 2 років. У квартирі був безлад, антисанітарні умови, брудні розкидані речі, квартира була задимлена тютюновим димом. Такі умови для проживання та поведінка заявника з бабусею могли зашкодити здоров`ю дітей. У зв`язку з чим прийнято рішення про вилучення дітей (т. 1 а.с. 2-3).
З пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 23.12.2025 її співмешканець ОСОБА_6 прийшов додому разом з матір`ю ОСОБА_7 , обоє перебували у стані алкогольного сп`яніння, розпивали спиртні напої на кухні, палили цигарки та шумно себе поводили, чим заважали їй та дітям відпочивати. ОСОБА_1 робила неодноразову зауваження співмешканцю та його матері, однак останні викликали працівників поліції, вказавши, що ОСОБА_1 стосовно них вчиняє домашнє насильство (т. 1 а.с. 4).
З акту органу поліції та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.12.2025 вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_2 задовільний (т. 1 а.с. 5-6).
ОСОБА_1 під час судового засідання вину визнала у повній мірі, щиро розкаялась та зобов`язалась у подальшому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, не вживати спиртні напої та не палити цигарок при дітях,  про що написала та надала суду відповідну заяву від 05.02.2026 (т. 1 а.с. 20).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200918 від 15.01.2026 складено уповноваженою особою, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить усі необхідні відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Індустріальному районному суді м. Харкова, надано право подати пояснення до протоколу, яким остання скористалася та надала вказала, що зобов`язується забрати ОСОБА_3 з лікарняного закладу та забезпечити усіма необхідними умовами для її мешкання (т. 2 а.с. 1).
З рапорту інспектора УПП в Харківській області ДПП Смирнова Г.Є. від 24.1.22025 вбачається, що прибувши на місце виклику виявлено заявника з ознаками алкогольного сп`яніння, його мати – ОСОБА_4 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння та співмешканку ОСОБА_5 , двох дітей віком до 1 та 2 років. У квартирі був безлад, антисанітарні умови, брудні розкидані речі, квартира була задимлена тютюновим димом. Такі умови для проживання та поведінка заявника з бабусею могли зашкодити здоров`ю дітей. У зв`язку з чим прийнято рішення про вилучення дітей (т. 2 а.с. 2-3).
З пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 23.12.2025 її співмешканець ОСОБА_6 прийшов додому разом з матір`ю ОСОБА_7 , обоє перебували у стані алкогольного сп`яніння, розпивали спиртні напої на кухні, палили цигарки та шумно себе поводили, чим заважали їй та дітям відпочивати. ОСОБА_1 робила неодноразову зауваження співмешканцю та його матері, однак останні викликали працівників поліції, вказавши, що ОСОБА_1 відносно них вчиняє домашнє насильство (т. 2 а.с. 4).
З акту органу поліції та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.12.2025 вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_3 задовільний (т. 2 а.с. 5-6).
ОСОБА_1 під час судового засідання вину визнала у повній мірі, щиро розкаялась та зобов`язалась у подальшому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, не вживати спиртні напої та не палити цигарок при дітях,  про що написала та надала суду відповідну заяву від 05.02.2026 (т. 2 а.с. 20).
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх; об`єктивна сторона правопорушення полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч.1) (формальний склад); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч.3) (матеріальний склад); 3) діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, (ч.4) (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку фізичні осудні особи батьки, або особи, що їх замінюють. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини . Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Частинами 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення права обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 8 грудня 2021 року у справі № 311/563/20, постанову Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 362/4847/20, постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 705/3040/18).
Проаналізувавши зазначені вище документи, суд дійшов переконання, що вони є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Суд, беручи до уваги встановлені обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про наявність складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , що повністю підтверджується зібраними по справі доказами, та має місце в ухиленні ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за місцем їх фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , що виразилось у тому, що ОСОБА_1 систематично допускала паління цигарок у однокімнатній квартирі за місцем свого мешкання з дітьми, у останніх відсутні належні спальні місця та білизна, багато бруду, не прибрано, умови мешкання не відповідають санітарним нормам, внаслідок чого 23.12.2025 дітей вилучено та направлено до медичного закладу, згідно акту поліції.
Відповідно до ч.1, 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною 1 ст.184 КпАП України передбачено відповідальність за ухилення, в тому числі, батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання батьківських обов`язків, виконувала свої батьківські обов`язки не в повному обсязі, що не заперечує у наданих поясненнях (т. 1 а.с. 20, т. 2 а.с. 20). Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкція частини першої ст. 184 КУпАП передбачає покарання у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Отже, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу правопорушника, обставини що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає необхідним накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1  за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами та доповненнями).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у
2026 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328 гривень.
При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн. Отже, одночасно з накладенням адміністративного стягнення, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 36, ч.1 ст.184, ст.283, 284, 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винною за ч.1 ст.184 КпАП України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави (отримувач коштів – ГУК Харківська область/МТГ Харків/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA558999980313030106000020649; код класифікації доходів бюджету – 21081100) штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106) судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя           Д.Г. Паляничко