ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 160/23044/23
адміністративне провадження № К/990/38150/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Гриціва М. І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В., 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Озерянська С. І.) від 10 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (судді        Сафронова С. В., Коршун А. О., Чепурнов Д. В.) від 22 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніна Юрія Володимировича, Міністерства юстиції України, Головного управління Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС) у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, й
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію від 13 лютого 2017 року, номер запису 22240000000113694, яку вчинив Державний реєстратор Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васенін Ю. В.; 
- зобов`язати Міністерство юстиції України виключити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних       осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) датою реєстрації ? 13 лютого 2017 року; зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області зняти позивача ОСОБА_1 з обліку як ФОП та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
- скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки): № Ф-4681-51/62У від 20 лютого 2020 року в розмірі 28589 грн 44 коп.; № Ф-4681-51/51У від 11 листопада 2019 року в розмірі 10719 грн 72 коп.; № Ф-4681-51 У від 20 лютого 2020 року в розмірі 2754 грн 18 коп.; № Ф-4681-51/62у від 17 листопада 2020 року в розмірі 6295 грн 30 коп.; № Ф-4681-51У від 11 листопада 2019 року в розмірі 15115 грн 54 коп.; 
- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судовий збір.
Прохання мотивує тим, що 05 червня 2023 року, у зв`язку з блокуванням банківських рахунків на підставі виконавчих проваджень, йому стало відомо про наявність в ЄДР запису від 13 лютого 2017 року, номер запису 22240000000113694, який вчинив Державний реєстратор Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васенін Ю. В. Але він жодних документів, довіреностей для проведення реєстрації особи-підприємця не підписував та не подавав, ніяких дій для набуття статусу ФОП не вчиняв. 
17 липня 2023 року він подав до Міністерства юстиції України скаргу на реєстраційні дії державного реєстратора, однак цю скаргу адресат скарги (наказ Міністерства юстиції України від 08 серпня 2023 року) залишив без розгляду, позаяк сплинув встановлений Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) строк на подання такої скарги.
Звертає увагу, що державний реєстратор, який вчинив оскаржені реєстраційні дії, діяв всупереч вимогам Закону № 755-IV, оскільки не переконався у достовірності повноважень особи, яка подавала заяву на реєстрацію ФОП, і здійснив реєстрацію позивача як ФОП без його волевиявлення.
Вважає, що відповідний запис в ЄДР є протиправним, порушує його законні права та інтереси і підлягає скасуванню.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року, позов задовольнив частково.
Визнав протиправною та скасував реєстраційну дію в ЄДР від 13 лютого 2017 року, номер запису 22240000000113694, про проведення державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яку вчинив державний реєстратор Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васенін Ю. В. Зобов`язав Міністерство юстиції України виключити відомості про реєстрацію ФОП з ЄДР датою реєстрації 13 лютого 2017 року, номер запису 22240000000113694. Визнав протиправними та скасував вимоги про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Дніпропетровській області № Ф-4681-51/51У від 11 листопада 2019 року, № Ф-4681-51У від 11 листопада 2019 року, № Ф-4681-51/62У від 17 листопада 2020 року, № Ф-4681-51/62У від 20 лютого 2020 року, № Ф-4681-51У від 20 лютого 2020 року. Зобов`язав ГУ ДПС у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_1 з обліку ФОП та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
Суди виходили з того, що за висновками судової почеркознавчої експертизи підписи на заяві про проведення державної реєстрації ФОП позивача виконав не ОСОБА_1 , а інша особа. Оскільки ОСОБА_1 не дав приводів для проведення реєстрації його як ФОП, тому фактично проведена Державним реєстратором Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніним Ю. В. державна реєстрація позивача як ФОП шляхом внесення запису до ЄДР від 13 лютого 2017 року є протиправною.
З покликанням на норми Закону № 755-IV суди виснували, що однією з підстав для скасування записів в ЄДР є ухвалення відповідного судового рішення, яке має бути реалізовано шляхом внесення відповідного запису (записів) до ЄДР. Після цього вирішили, що є всі підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного запису в ЄДР.
У частині вимог про зобов`язання Міністерства юстиції України виключити відомості про реєстрацію ФОП в ЄДР суди послалися на статті 5, 34 Закону № 755-IV і визнали, що Міністерство юстиції України наділене організаційними та контрольними функціями у сфері державної реєстрації ФОП та здійснює реєстраційні дії щодо виключення відомостей про реєстрацію ФОП в ЄДР, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Задовольняючи позовну вимогу в частині визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Дніпропетровській області, суди виходили з того, що згідно з відомостями з ЄДР позивач набув статусу ФОП, хоча документи для внесення даних про нього до ЄДР не подавав, і, відповідно, підприємницьку діяльність фактично не здійснював. Тому з огляду на визначений чинним законодавством України суб`єктний склад платників єдиного внеску та в світлі висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 260/81/19, стосовно того, хто вважається таким платником, визнав, що ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства України не мав статусу платника єдиного внеску у 2017 - 2020 роках 
Суди зважили й на те, що позивач не ініціював проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом №   755-IV. Він був зареєстрований як ФОП без відповідного власного волевиявлення, а, отже, не може вважатись ФОП та платником єдиного внеску для цілей Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI). За таких умов взяття позивача на облік як ФОП та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є протиправним і таким, що дає підстави зобов`язати компетентний і повноважний орган влади зняти ОСОБА_1 з обліку як ФОП та платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області повернути стягнуті грошові кошти за вимогами про сплату боргу (недоїмки), то суди проаналізували правила пунктів 2, 3, 5, 6, 9 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 липня 2021 року № 417 (далі - Порядок № 417) і зазначили, що для забезпечення повернення відповідної суми коштів позивач зобов`язаний був вжити передбачені Порядком № 417 заходи, тобто, подати заяву за формою Додатку № 1. Оскільки такої відповідної заяви до відповідача не було подано, суди попередніх інстанцій вирішили, що позовна вимога про повернення стягнутих грошових коштів за цими вимогами є передчасною.
Міністерство юстиції України не примирилося з такими рішеннями судів попередніх інстанцій і через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в частині зобов`язання Міністерства юстиції України виключити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця з ЄДР датою реєстрації 13 лютого 2017 року, номер запису 22240000000113694 та стягнення з Міністерства юстиції України на проведення почеркознавчої експертизи та судових витрат. Просить ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Підставами для касаційного оскарження скаржник називає ті, що передбачені пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо повноважень Міністерства на скасування реєстраційної дії та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру та оскарження судового рішення з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 КАС України. 
На думку скаржника, суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що в сукупності призвело до неправильного вирішення справи по суті. Суди дійшли помилкового висновку, що Міністерство юстиції України є належним відповідачем у цій справі, оскільки Міністерство не наділено повноваженнями щодо скасування реєстраційних дій в ЄДР та не є суб`єктом державної реєстрації фізичних осіб-підприємців. До того ж скаржник наголошує на тому, що якщо виходити зі змісту та характеру спірних правовідносин, які склалися між учасниками цих відносин, то виявиться, що позивач ОСОБА_1 конфліктує не з Міністерством юстиції України, а з Державним реєстратором Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніним Ю. В., який вдався до здійснення [протиправних] реєстраційних дій та з ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування боргу. Оскільки Міністерство є неналежним відповідачем та не може відповідати за пред`явленими позовними вимогами, то і стягнення з нього судових витрат є безпідставним.
Верховний Суд ухвалою від 21 жовтня 2025 року відкрив касаційне провадження, а ухвалою від 03 грудня 2025 року призначив справу №   160/23044/23 до розгляду у порядку письмового провадження. Цією самою ухвалою вирішив заявлене клопотання про зупинення постанови суду апеляційної інстанції. 
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
Колегія суддів Верховного Суду дослідила наведені в касаційній скарзі доводи, перевірила матеріали справи, переглянула оскаржуване судове рішення і вважає за необхідне зазначити про таке.
Предметом касаційного перегляду є рішення судів попередніх інстанцій у яких, на думку касатора, суди помилково застосували статтю 34 Закону №   755-IV в частині зобов`язання Міністерства юстиції України виключити відомості про реєстрацію ФОП в ЄДР, оскільки скасування реєстраційної дії та внесення відомостей до ЄДР Міністерство юстиції України може вчиняти тільки у разі задоволення скарги на рішення, дії, бездіяльність у сфері державної реєстрації, які надходять на адресу Міністерства. 
Верховний Суд нагадує, що касаційний перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
Отож, Верховний Суд має дати відповідь на порушені у касаційній скарзі питання та за результатом касаційного перегляду, серед іншого, сформулювати правний висновок щодо того, чи може Міністерство юстиції України на підставі рішення суду виключати відомості про реєстрацію ФОП в ЄДР, чи таке виключення можливе лише тоді, коли скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації з вимогами визнати, що ці дії вчинялися з порушенням Закону № 755-IV, та скасувати реєстраційну дію, подається безпосередньо до Міністерства юстиції України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, зокрема ФОП, регулює Закон № 755-IV, за правилами якого під державною реєстрацією фізичних осіб - підприємців розуміється офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в ЄДР про фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом (пункт 4 частини першої статті 1).
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 755-IV дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Згідно з абзацом 7 частини першої статті 1 Закону №   755-IV, ЄДР - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Відповідно до статті 5 Закону № 755-IV систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації. До повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить: 1) формування державної політики у сфері державної реєстрації; 2) нормативно-правове, методологічне та інформаційне забезпечення у сфері державної реєстрації; 21) організація роботи з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів, крім нотаріусів, які виконують повноваження державної реєстрації відповідно до покладених на них законом обов`язків; 3) координація діяльності у сфері державної реєстрації громадських формувань; 4) контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом постійного моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі відповідно до цього Закону та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 5) здійснення повноважень держателя Єдиного державного реєстру; 51) затвердження словника організаційно-правових форм юридичних осіб для цілей ведення Єдиного державного реєстру; 6) визначення технічного адміністратора; 7) забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 8) розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом; 9) складання протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 10) взаємодія з державними органами, органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями з питань державної реєстрації; 11) державна реєстрація політичних партій, всеукраїнських профспілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; 12) надання виписок у паперовій формі для проставлення апостилю та проставлення на них апостилю; 13) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. До повноважень інших суб`єктів державної реєстрації належить: 1) забезпечення: прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. 
Стаття 34 цього Закону визначає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації. Зокрема, абзац перший цієї статті передбачає, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (абзац перший частини другої статті 34).
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності(абзац перший частини третьої статті 34). Поновлення строку подання скарги не допускається (абзац восьмий частини третьої статті 34).
Відповідно до частини шостої статті 34 Закону № 755-IV за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про залишення скарги без розгляду по суті. .
За частиною сьомої статті 34 Закону № 755-IV у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про: 1) визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України.
Підставою для визнання прийнятою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії є: а) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор провів реєстраційну дію з порушенням загальних засад державної реєстрації, визначених пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 4 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором проведено реєстраційну дію; б) Міністерством юстиції України встановлено, що реєстраційні дії проведено за наявності підстав для відмови в державній реєстрації. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій проведено реєстраційну дію; в) Міністерством юстиції України встановлено, що реєстраційні дії проведено всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України «Про санкції». У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну санкцію (з посиланням на відповідне положення Закону України «Про санкції»), всупереч якій проведено реєстраційну дію. 
Реєстраційна дія визнається вчиненою з порушенням цього Закону та скасовується виключно у разі неможливості відновлення порушеного права скаржника шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 цієї частини.
Не можуть бути підставою для визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії допущені під час її проведення формальні (несуттєві) помилки, які не впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей у ЄДР.
Одночасно із визнанням вчиненою з порушенням цього Закону та скасуванням реєстраційної дії, скасуванням рішення територіального органу Міністерства юстиції України, а також у разі відсутності підстав для їх скасування Міністерство юстиції України може прийняти одне із рішень, передбачених цією частиною: 2) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку; 3) зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації усунути допущені ними порушення з визначенням строків для виконання такого зобов`язання; 4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до ЄДР. У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до ЄДР вирішується питання про передачу на розгляд іншого державного реєстратора документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора. У разі якщо інші державні реєстратори, які перебувають у трудових відносинах з відповідним суб`єктом державної реєстрації, відсутні або державним реєстратором є нотаріус, такі документи передаються до територіально найближчого суб`єкта державної реєстрації, що має не менше трьох державних реєстраторів, які мають доступ до ЄДР, або іншому нотаріусу (нотаріусам) за попереднім погодженням із ним (ними). У разі прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру стосовно нотаріуса такому нотаріусу забезпечується доступ до Єдиного державного реєстру у режимі отримання інформації для здійснення нотаріальної діяльності відповідно до закону; 5) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; 6) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо скасування свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення про визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії, про анулювання доступу державного реєстратора до ЄДР, про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України за результатами розгляду відповідної скарги приймаються виключно Міністерством юстиції України.
У разі якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації виявлено порушення законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних чи юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів для повідомлення про це правоохоронних органів.
У разі визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії Міністерство юстиції України забезпечує відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до ЄДР в порядку, встановленому цим Законом.
Особа, чиї права та законні інтереси були порушені внаслідок проведення визнаної вчиненою з порушенням цього Закону та скасованої реєстраційної дії, має право на відшкодування майнової та моральної шкоди відповідно до статті 35 цього Закону.
Зі змісту цих норм випливає, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені як до Міністерства юстиції України, так і до суду, а також видно, які наслідки може застосувати Міністерство юстиції України у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльності у сфері державної реєстрації.
У справі, що переглядається, суди встановили обставини, які можна викласти так.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесло вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4681-51/51У від 11 листопада 2019 року на суму 10719 грн 72 коп., № Ф-4681-51 від 11 листопада 2019 року на суму 25835 грн 26 коп., № Ф-4681-51/62у від 17 листопада 2020 року на суму 6295 грн 30 коп.,           № Ф-4681-51/62У від 20 лютого 2020 року на суму 28589 грн 44 коп., № Ф-4681-13-05/62У від 20 лютого 2020 року на суму 2754 грн 18 коп., а державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі вимог про сплату боргу (недоїмки) відкрив виконавчі провадження.
05 червня 2023 року у зв`язку з блокуванням банківських рахунків на підставі виконавчих проваджень позивач дізнався про наявність в ЄДР запису від 13 лютого 2017 року (номер запису 22240000000113694), який вчинив Державний реєстратор Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васенін Ю. В. 
Позивач стверджував, що жодних документів, довіреностей для проведення реєстрації ФОП не підписував та не подавав. Цей запис є протиправним, порушує його законні права та інтереси та підлягає скасуванню. Для цього він через свого представника 17 липня 2023 року звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на проведені державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дії щодо реєстрації позивача як ФОП без його волевиявлення.
Цю скаргу Міністерство юстиції України по суті звернення не розглянуло, а наказом від 08 серпня 2023 року № 1899/7 залишило без розгляду. Таке рішення Міністерство мотивувало тим, що скаржник пропустив строк звернення зі скаргою, бо подав її після спливу одного року від дати оскаржуваної реєстраційної дії. Юридичною підставою для такого рішення називає правила пункту 1 частини шостої статті 34 Закону №   755-IV.
ОСОБА_1 не примирився із протиправними діями державної реєстратора і через свого представника звернувся до суду з цим позовом.
Суди попередніх інстанцій частково задовольнили позовні вимоги, зокрема, зобов`язали Міністерство юстиції України вилучити відомості про реєстрацію фізичної особи-підприємця з ЄДР датою реєстрації 13 лютого 2017 року, номер запису 22240000000113694.
Підставою для відкриття касаційного провадження, зокрема, стало неправильне, на думку скаржника, застосування судами попередніх інстанцій статті 34 Закону № 755-IV. Міністерство юстиції України вважає, що правила цієї норми наділяють Міністерство юстиції України повноваженнями на скасування реєстраційної дії та внесення відомостей до ЄДР лише тоді, коли скарга на рішення, дії чи бездіяльність у сфері державної реєстрації подається до Міністерства юстиції України і містить у собі прохання про її задоволення. 
Верховний Суд нагадує, що предметом касаційного перегляду є рішення судів попередніх інстанцій у справі, де позивач оскаржує дії державного реєстратора, який, на думку автора позову, вчинив дії із реєстрації позивача як ФОП без його (позивача) волевиявлення і на підставі неповного пакету документів, які до того ж позивач також на подавав. 
Тобто, позивач явно не оскаржує дії Міністерства юстиції України, який залишив без розгляду його скаргу на дії державного реєстратора, а скористався правом на оскарження дій державного реєстратора до суду, визначеного абзацом першим частини першої статті 34 Закону №   755-IV.
Повертаючись до розв`язку порушеного у касаційній скарзі питання, Верховний Суд зазначає, що Основний Закон України (частина друга статті 19) зобов`язує органи державної влади, , їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Конституційні приписи зобов`язують органи державної влади діяти винятково у законодавчо встановлених межах діяльності відповідного державного органу.
Вкотре треба нагадати, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації, зокрема, реєстрації ФОП регулює Закон № 755-IV. Цей самий Закон визначає порядок оскарження дій держаного реєстратора, а також які наслідки може застосувати Міністерство юстиції у разі задоволення скарги. 
Абзац перший частини першої статті 34 Закону № 755-IV прописує можливість оскарження рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації як до Міністерства юстиції України, так і до суду; наведене норма не мовить про обов`язкове дотримання етапності (послідовності) та хронологічного порядку звернення, тобто про те, що особа, яка хоче оскаржити дії або бездіяльність державного реєстратора, може звернутися на свій вибір або до Міністерства юстиції України або до суду.
Відповідно до частини сьомої статті 34 Закону №   755-IV у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про: 1) визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України. ; 2) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку; 3) зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації усунути допущені ними порушення з визначенням строків для виконання такого зобов`язання; 4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру. ; 5) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; 6) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо скасування свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення про визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії, про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру, про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України за результатами розгляду відповідної скарги приймаються виключно Міністерством юстиції України. .
У разі визнання вчиненою з порушенням цього Закону та скасування реєстраційної дії Міністерство юстиції України забезпечує відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом. .
Як видно з наведеної норми, у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, саме Міністерство юстиції України уповноважено ухвалювати рішення про визнання вчиненою з порушенням цього закону та скасування реєстраційної дії, а також забезпечувати відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до ЄДР у визначеному порядку.
Аналіз змісту та запровадження цієї норми в системному зв`язку з правилами статті 5 Закону         № 755-IV, яка визначає повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації, дає підстави виснувати, що у разі, коли особа оскаржила рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора до суду (як у випадку цієї справи), а суд визнав слушними доводи автора звернення про протиправність реєстраційної дії, про необхідність її скасування і про зобов`язання Міністерства юстиції України виключити (вилучити) відомості про реєстрацію ФОП із ЄДР, то Міністерство юстиції України так само, якби розглядало і мало задовольнити за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність у сфері державної реєстрації з вимогами про скасування реєстраційної дії тощо, подану безпосередньо до Міністерства юстиції України, має і на підставі судового рішення вчиняти прописані профільним законом відповідні реєстраційні дії та забезпечувати відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до ЄДР у порядку, встановленому Законом                 № 755-IV. 
Верховний Суд звертає увагу, що норми статті 34 Закону №   755-IV (яка запроваджує альтернативну можливість звернення безпосередньо до суду зі скаргою на дії / бездіяльність державного реєстратора) треба розуміти таким чином, що у разі наявності судового рішення, яким зобов`язано Міністерство юстиції України виключити (вилучити) відомості про реєстрацію ФОП із ЄДР, то Міністерство юстиції України на виконання такого рішення має вчинити дії, подібні до тих, які воно вчиняє під час самостійного розгляду та задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора (скасовує реєстраційну дію та забезпечує відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до ЄДР). Судовим рішенням визнається протиправною і скасовується реєстраційна дія; в основі цього рішення перебувають факти і юридична оцінка незаконної діяльності державного реєстратора, а також припис, який покладає на Міністерство юстиції України як на уповноважений і компетентний орган державної влади вчинити дії з реалізації скасування реєстраційної дії та виключення відомостей з ЄДР, які за законом може вчинити тільки Міністерство юстиції України.
Верховний Суд критично ставиться до доводів касаційної скарги стосовно того, що Міністерство юстиції України не має повноважень щодо виключення відомостей з ЄДР на підставі судового рішення, адже за таким підходом, в контексті обставин цієї справи, виникне ситуація, коли позивач, який супроти своєї волі зареєстрований як ФОП і ця незаконність дій державного реєстратора буде встановлена судовим рішенням, не зможе скасувати (анулювати) таку дію та відновити своє порушене право. Такий підхід буде суперечити принципу правової визначеності та юридичній логіці, коли судове рішення не буде виконуватися держаним органом, на який покладені повноваження у цій царині.
Підсумовуючи, Верховний Суд звертає увагу, що попри відсутність чіткого порядку дій Міністерства юстиції України, у разі коли особа оскаржила дії або бездіяльність державного реєстратора безпосередньо до суду і суд визнав такі дії протиправними, Міністерство юстиції України після отримання судового рішення, яким його зобов`язано виключити відомості про реєстрацію ФОП із ЄДР, має вчиняти ці дії відповідно до правил статті 34 Закону № 755-IV.
Щодо інших доводів касаційної скарги, зокрема, про процесуальні порушення суду апеляційної інстанції, який, на думку автора скарги, не дослідив доводи апеляційної скарги в частині заперечень на вимоги про стягнення з Міністерства юстиції України витрат на проведення почеркознавчої експертизи та судового збору, то треба зазначити, що ці доводи самі по собі та за умови, що нема підстав для визнання незаконними та необґрунтованими рішення судів попередніх інстанцій по суті, не є достатніми та вагомими для втручання в оскаржувані рішення. 
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення про часткове задоволення позову є обґрунтованими та відповідають нормам матеріального та процесуального права.
Отже, касаційну скаргу Міністерства юстиції України треба залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Васеніна Юрія Володимировича, Міністерства юстиції України, Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання , є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій