Справа № 466/12456/25
Провадження № 1-кп/466/491/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 
секретаря с/з ОСОБА_2 
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025142380000673 від 22.11.2025 про обвинувачення: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2025р. за ст. ст.390-1, 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, -
встановив:
рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.11.2025 у справі №466/10303/25, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , строком на 6 місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань не менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.11.2025 року про встановлення відносно нього обмежувального припису, 21.12.2025 року, близько 13:30 год., діючи умисно, знехтував обов`язковими до виконання приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, порушив обмежувальний припис, а саме прийшов у місце проживання ОСОБА_4 у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , нехтуючи забороною перебувати в зазначеній квартирі.
Таким чином, ОСОБА_3 умисно не виконав обмежувальний припис, що застосований до нього судом, тобто скоїв кримінальний проступок передбачений ст. 390-1 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
ОСОБА_3 подав заяву, відповідно до якої визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і дає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності та відсутності захисника.
За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, оглянувши матеріали кримінального провадження за №12025142380000673 від 22.11.2025 року та враховуючи що обвинувачений свою вину визнав та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 Кримінального кодексу України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України є рецидив кримінального правопорушення. 
При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує, що він скоїв кримінальний проступок, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше притягався до кримінальної відповідальності, розкаюється у вчиненому.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.
При цьому, судом враховано, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2025 року ОСОБА_3 засуджено за ст.390-1, ст. 126-1КК України  до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, який набрав законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання обвинуваченим своєї вини, сприяння розкриттю злочина;обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України є рецидив кримінального правопорушення. 
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкцій статей обвинувачення у виді пробаційного нагляду на відповідний строк і на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 20 жовтня 2025 рокуостаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити, у відповідності до норм ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368-371,373-374,376,381,382,395 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309-1КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строком на 1 (один) рік 06 (шість) місяців. 
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 20 жовтня 2025 року у виді пробаційного нагляду і остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки. 
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його проголошення, надіслати учасникам судового провадження.

  Суддя	  	 ОСОБА_1