Справа № 449/1301/24 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В. 
Провадження № 22-ц/811/1552/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.
секретаря: Заяць Я.І. 
з участю: ОСОБА_1 та його представника – Кравчука П.І.,
представника ОСОБА_2 – Миколайчука О.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – Кравчука Петра Івановича на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі зі спільної часткової власності і припинення права спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кравчука П.І. звернувся з позовом до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі зі спільної часткової власності і припинення права спільної часткової власності.
Позовні вимоги мотивував тим, що він та відповідач є співвласниками (по частці кожен) будівлі торгового комплексу з гаражними приміщенями за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа будівлі 477,7 кв.м.
Будівля позначена на плані літерою Б-2, складається з: приміщення магазину, 3-х кладових, 3-х коридорів, туалету, 2-х кабінетів, душової, 2-х гаражів, котельні, складу, кафе, мийки, кухні, 2-х кабінок та бетонної площадки.
Йому належить 1/2 частина будівлі на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великоглібовицької сільської ради 01березня 2009 року на підставі рішення виконкому № 3; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 01.03.2009року за № 22024659, номер запису: 364 в книзі: 1 (реєстраційний номер за РПВ-7510349).
Відповідачу 1/2 частина будівлі належить на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між Позивачем і Відповідачем 20 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 3179.
Будівля знаходиться на земельній ділянці площею 0,1300 га, (кадастровий номер 4623381800:08:003:0012), 1/2 частина якої перебуває у власності Позивача на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 480319, виданого Великоглібовицькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області 09.02.2007 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02:07:457:000001.
1/2 частина цієї ж земельної ділянки належить Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між Позивачем і Відповідачем 20 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 3183.
Право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності гарантовано статтею 364 ЦК України.
З цією метою він звернувся до експертної установи ТОВ «Судово-експертне бюро України».
Висновком експерта №2 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 15 травня 2024 року запропоновано три варіанти поділу приміщення, два із яких передбачають компенсацію за відхилення від рівності часток. Лише за третім варіантом поділу вартість часток рівна і відповідає ідеальним часткам співвласників.
З врахуванням зазначених обставин позивач ОСОБА_1 на підставі ст.ст.355, 356, 358, 364, 367 ЦК України просив:
виділити йому у власність в натурі як окремий об`єкт (одиницю) нерухомого майна зі спільної часткової власності частину будівлі торгового комплексу з гаражними приміщеннями, загальна площа будівлі 477,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення загальною площею 238.85 кв.м., що відповідає ідеальній частці, а саме: 
приміщення першого поверху площею 146.6 кв.м.:
- приміщення 1 – магазин площею 31,0 кв.м.;
- приміщення 2 – кладова площею 7,1 кв.м.;
- приміщення 3 – коридор площею 29,8 кв.м.;
- приміщення 4 – туалет площею 2,1 кв.м.;
- приміщення 5 – кабінет площею 12,5 кв.м.;
- приміщення 6 – кабінет площею 10,3 кв.м.;
- приміщення 7 – душова площею 1,3 кв.м.;
- приміщення 8 – гараж площею 42.6 кв.м.;
- приміщення 12 – котельня, плщею 9.9 кв.м.;
Приміщення мансардного поверху площею 92.25 кв.м.:
- приміщення 13 – сходи площею 7,0 кв.м.;
- приміщення 14 – кладова площею 8.8 кв.м.;
- приміщення 15 – мийка площею 9.1 кв.м.;
- приміщення 16 – кухня площею 15.6 кв.м.;
- приміщення 17 – коридор площею 7.7 кв.м.
припинити його право спільної часткової власності на частину будівлі торгового комплексу з гаражними приміщеннями, загальна площа будівлі 477,7 кв м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1а.с.2-7).
Оскаржуваним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки в натурі зі спільної часткової власності і припинення права спільної часткової власності – задоволено частково.
Виділено ОСОБА_1 у власність в натурі в окремий об`єкт (одиницю) нерухомого майна зі спільної часткової власності будівлі торгового комплексу гаражними приміщеннями, загальна площа будівлі 477,7 кв м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення на першому поверсі будівлі:
- приміщення номер 1 - магазин площею 31,0 кв. м.;
- приміщення номер 2 - кладова площею 7,1 кв.м.;
- приміщення номер 3 - коридор площею 9,9 кв. м.;
- приміщення номер 4 - туалет площею 2,1 кв.м.;
- приміщення номер 5 - кабінет площею 12,5 кв.м.;
- приміщення номер 6 - кабінет площею 10,3 кв.м.;
- приміщення номер 7 - душова площею 1,3 кв.м.;
- приміщення номер 8 - гараж площею 42,6 кв.м.;
- приміщення номер 9 - гараж площею 50,1 кв. м.;
- приміщення номер 10 - кладова площею 3,0 кв. м.;
- приміщення номер 11 - склад площею 16,0 кв. м.;
- приміщення номер 12 - котельня площею 9,9 кв. м.;
Разом по першому поверху 195,8 кв. м. Всього по першому поверху ОСОБА_1 виділено приміщень площею 195,8 кв. м. вартістю 1623293,00 грн.
Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 сплатити позивачу ОСОБА_1 різницю у вартості його частки в сумі 278563,50 грн.
Припинено право спільної часткової власності позивача ОСОБА_1 на частину будівлі торгового комплексу з гаражними приміщеннями, загальна площа будівлі 477,7 кв м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що поділ спірного приміщення необхідно проводити за третім варіантом поділу, запропонованим експертом у висновку № 2 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 15 травня 2024 року, оскільки саме за цим варіантом поділу вартість часток рівна і відповідає ідеальним часткам співвласників, у зв`язку з чим не пропонується компенсація за відхилення від рівності часток. 
Визначальним для поділу в натурі нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування цим майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість поділу відповідно до часток співвласників, тому суд має врахувати найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. 
Суд першої інстанції здійснив розподіл нежитлового приміщення за площами, які не відповідають правовстановлюючим документам на будівлю, оскільки загальна площа будівлі, вказана в технічному паспорті від 20 січня 2025 року становить 458.80 кв. та суперечить площі будівлі, зазначеній в технічному паспорті від 17 січня 2009 року, що становить 477.7 кв.м.
З наведених підстав просить рішення суду змінити, провести розподіл спірного приміщення по вертикалі згідно варіанту 3 висновку судового експерта Лібича А.М. №2 від 15 травня 2024 року, а якщо суд дійде висновку про поділ приміщення по горизонталі, то він претендує на другий поверх цього приміщення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника – Кравчука П.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 – Миколайчука О.І., на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виснував, що поданий позивачем висновок судового експерта Лібича А.М. №2 від 15 травня 2024 року (т.1 а.с.27-45) виготовлений на підставі технічного паспорту за 2009 рік (т.1 а.с.14-22) є неправильним, у якому є помилка у площі приміщення №3 на першому поверсі: його площа складає 9,9 кв.м. а не 29,8 кв.м.
Поданий відповідачем ОСОБА_2 висновок експерта Мельника О.П. №1924 від 10 березня 2025 року (т.1 а.с134-152) містить точну площу приміщення №3 і фактично співпадає з першим варіантом поділу згідно висновку №2 від 15 травня 2024 року (поділ по горизонталі) і також передбачає компенсацію.
Тому жоден із чотирьох запропонованих експертом варіантів поділу не передбачає можливість виділити позивачу ідеальну частку без грошової компенсації.
Оскільки площа приміщень в технічному паспорті від 20 січня 2025 року (а.с.130-133) відповідає дійсності і такий був покладений в основу висновку №1924 від 10 березня 225 року, то суд провів поділ приміщень за варіантом запропонованим відповідачем.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.
Судом та матеріалами справи встановлено позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками (по 1/2 частці кожен) будівлі торгового комплексу з гаражними приміщенями за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа будівлі 477,7 кв.м.
Будівля позначена на плані літерою Б-2, складається з: приміщення магазину, 3-х кладових, 3-х коридорів, туалету, 2-х кабінетів, душової, 2-х гаражів, котельні, складу, кафе, мийки, кухні, 2-х кабінок та бетонної площадки.
Позивачу належить 1/2 частина будівлі на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великоглібовицької сільської ради 01березня 2009 року на підставі рішення виконкому № 3; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 01 березня 2009року за № 22024659, номер запису: 364 в книзі: 1 (реєстраційний номер за РПВ-7510349).
Відповідачу 1/2 частина будівлі належить на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між Позивачем і Відповідачем 20 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 3179.
Будівля знаходиться на земельній ділянці площею 0,1300 га, (кадастровий номер 4623381800:08:003:0012), 1/2 частина якої перебуває у власності Позивача на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 480319, виданого Великоглібовицькою сільською радою Перемишлянського району Львівської області 09.02.2007 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02:07:457:000001.
1/2 частина цієї ж земельної ділянки належить Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного між Позивачем і Відповідачем 20 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 3183.
Право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності гарантовано статтею 364 ЦК України.
З цією метою ОСОБА_1 звернувся до експертної установи ТОВ «Судово-експертне бюро України» в складі якої працював експерт Лібич А.М., що має кваліфікацію судового експерта із чинним свідоцтвом судового експерта.
Висновком експерта №2 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 15 травня 2024 року запропоновано три варіанти поділу приміщення, два із яких передбачають компенсацію за відхилення від рівності часток (т.1 а.с.39-40). Лише за третім варіантом поділу вартість часток рівна і відповідає ідеальним часткам співвласників (т.1 а.с.41-45).
Відповідно до наданого позивачем Технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, складеного 17 січня 2009 року, загальна площа будівлі складає 477,7 кв.м., в тому числі 215,7 кв.м по 1 поверху та 262 кв.м по ІІ поверху. Відомості про самочинне будівництво, переобладнання чи перепланування відсутні.
Зазначена у Технічному паспорті від 17 січня 2009 року загальна площа будівлі 477,7 кв.м відповідає правовстановлюючим документам.
Натомість, відповідно до наданого відповідачем Технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, складеного 20 січня 2025 року, загальна плаща будівлі складає 458,8 кв.м, в тому числі 195,8 кв.м. по 1 поверху та 263,0 кв.м. по ІІ поверху.
Зазначена у Технічому паспорті від 20 січня 2025 року ( ОСОБА_2 ) площа будівлі 459,8 кв.м. не відповідає правовстановлюючим документам.
Саме Технічний паспорт від 20 січня 2025 року із загальною площею будівлі 458,8 кв.м., що суперечить правовстановлюючим документам, було покладено в основу висновку судового експерта Мельника О.П. №19-24 складеного 10 березня 2025 року на замовлення відповідача і з якого виходив суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення.
Іншими словами, суд першої інстанції здійснив розподіл нежитлового приміщення за площами, які не відповідають правовстановлюючим документам на будівлю і за варіантом який запропонував відповідач у справі, який зустрічного позову не подавав.
В суді першої та апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 наполягав, що у випадку якщо суд доходить висновку про розподіл приміщення по поверхах, то він просив виділити йому приміщення ІІ поверху саме йому, а приміщення першого поверху залишити відповідачу.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції фактично вийшов за межі заявлених позовних вимог, присудивши позивачу те, чого він не просив.
Суд першої інстанції надав перевагу відповідачу перед позивачем, визначаючи кому передати який поверх приміщення. Адже на виділенні ІІ поверху наполягав і позивач і відповідач.
Колегія суддів повторює, що зустрічного позову у справі Відповідачем не заявлялось, тобто вимоги ОСОБА_2 про виділення йому ІІ поверху спірних приміщень не були предметом судового розгляду.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі №688/4007/19 зазначено, що визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі №725/22726/20.
Частиною першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спірного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
За ч.2 ст.264 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Таким чином, поділ судом спірного майна за варіантом запропонованим ОСОБА_4 з присудженням компенсації ОСОБА_1 , про що останній не заявляв і проти чого заперечував в суді першої інстанції суперечать нормам матеріального права.
Аналогічно не відповідало законові та обставинам справи обрання судом першої інстанції способу поділу майна із різницею у вартості часток, (висновок експерта ОСОБА_5 №19-24 від 10 березня 2025 року) за наявності можливості поділити його без відступу від засад рівності за варіантом 3 висновку судового експерта ОСОБА_6 №2 від 15 травня 2024 року.
Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки таким рішенням суду були задоволені вимоги ОСОБА_4 з якими він до суду не звертався.
Також суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані вимоги позивача ОСОБА_1 щодо поділу спірного нерухомого майна згідно висновку експерта Мельника О.П №19-24 від 10 березня 2025 року з виділенням йому приміщень другого поверху будівель, оскільки в даному висновку загальна площа будівлі (458,8 кв.м.) не відповідає правовстановлюючим документам цього приміщення (477,7 кв.м.). 
З врахуванням наведеного апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково, рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року – скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Судові витрати по справі покладаються на відповідача відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 – задовольнити частково.
Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року– скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Поділити будівлю торгового комплексу з гаражними приміщеннями, загальною площею 477,7 кв м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши:
ОСОБА_1 приміщення загальною площею 238.85 кв.м., що відповідає ідеальній частці, а саме: 
Приміщення першого поверху площею 146.6 кв.м.:
- приміщення 1 – магазин площею 31,0 кв.м.;
- приміщення 2 – кладова площею 7,1 кв.м.;
- приміщення 3 – коридор площею 29,8 кв.м.;
- приміщення 4 – туалет площею 2,1 кв.м.;
- приміщення 5 – кабінет площею 12,5 кв.м.;
- приміщення 6 – кабінет площею 10,3 кв.м.;
- приміщення 7 – душова площею 1,3 кв.м.;
- приміщення 8 – гараж площею 42.6 кв.м.;
- приміщення 12 – котельня, плщею 9.9 кв.м.;
Приміщення мансардного поверху площею 92.25 кв.м.:
- приміщення 13 – сходи площею 7,0 кв.м.;
- приміщення 14 – кладова площею 8.8 кв.м.;
- приміщення 15 – мийка площею 9.1 кв.м.;
- приміщення 16 – кухня площею 15.6 кв.м.;
- приміщення 17 – коридор площею 7.7 кв.м. 
ОСОБА_2 приміщення загальною площею 238.85 кв.м., що відповідає ідеальній частці, а саме: 
приміщення першого поверху площею 69.1 кв.м.:
- приміщення 9 – гараж площею 50,1 кв.м.;
- приміщення 10 – кладова площею 3,0 кв.м.;
- приміщення 11 – склад площею 16,0 кв.м.;
Приміщення мансардного поверху площею 169.75 кв.м.:
- приміщення 18 – кафе площею 97,05 кв.м.;
- приміщення 19 – кабінка площею 5.5 кв.м.;
- приміщення 20 – кабінка площею 5.4 кв.м.;
- приміщення I – площадка площею 61.8 кв.м.;
Зобов`язати сторони влаштувати перегородку в приміщенні: 18 – кафе, розділивши його на приміщення площею 97.05 кв.м., яке виділяється у власність ОСОБА_2 та приміщення площею 44.05 кв.м., яке виділяється у влансіть ОСОБА_1 , а також облаштувати вхід в приміщення мансардного поверху через номер приміщення I – площадка, площею 61.8 кв.м. в приміщення 18 – кафе площею 97.05 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будівлю торгового комплексу з гаражними приміщеннями, загальна площа будівлі 477,7 кв м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із проведенням будівельно-технічного експертного дослідження в розмірі 26504 (двадцять шість тисяч п`ятсот чотири) гривень 80 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 6 лютого 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Шандра М.М.