Справа № 615/2203/24
Провадження № 1-кп/615/17/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 12024221050000274 від 30.08.2024, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Старий Мерчик Валківського району Харківської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , непрацюючого, навчається на 2 курсі «Регіонального центру професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Старий Мерчик Валківського району Харківської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , непрацюючого, який має середню освіту, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора       ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
законного представника    ОСОБА_9 ,
захисника – адвоката ОСОБА_4   ОСОБА_10 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5   ОСОБА_11 ,
представника служби у справах дітей  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника уповноваженого підрозділу
ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП 
в Харківській області     ОСОБА_14 ,
обвинуваченого     ОСОБА_4 ,
обвинуваченого     ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 , і визнане доведеним.

ОСОБА_4 25 серпня 2024 року приблизно 00 год 00 хв, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_15 (матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_5 , прибув до магазину «Посад», за адресою: вул. Ков`язька, 108 у м. Валки Харківської області, де заздалегідь перевіреною останніми інформацією, знаходився автомобіль марки ВАЗ, модель 21121-125-51, з реєстраційним номером НОМЕР_3 .
Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_15 та неповнолітнім ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, розподіливши на місці роль кожного, підійшли до автомобіля марки ВАЗ, модель 21121-125-51, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , зеленого кольору, номер шасі: НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_16 , після чого, ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_15 , відкрив праві передні пасажирські двері автомобіля, які не були зачинені на центральний замок, проник до салону автомобіля, сів за кермо, та відкрив капот автомобіля.
Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , виконуючи вказівку ОСОБА_15 , допоміг останньому під`єднати акумулятор до автомобіля, в подальшому ОСОБА_5 за допомогою маніпуляцій з перемикачем ходових вогнів, ввімкнув запалення вказаного автомобіля, ОСОБА_15 , сівши до автомобіля, за допомогою викрутки, вставивши її в запалення, провернувши, розблокував кермо автомобіля.
Реалізовуючи свої протиправні, злочинні дії до кінця, ОСОБА_5 перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, ввімкнув задню передачу швидкості автомобіля, а ОСОБА_4 виконуючи вказівку ОСОБА_15 разом з останнім здійснили запуск двигуна автомобіля, шляхом його поштовху назад.
Після чого, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , знаходячись в салоні заведеного автомобіля марки ВАЗ, модель 2112-125-51, з реєстраційним номером НОМЕР_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду у розмірі 100 915,75 гривень відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 6995 від 26 вересня 2024 року.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_5 , і визнане доведеним.

ОСОБА_5 25 серпня 2024 року приблизно 00 год 00 хв, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_15 (матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження) та неповнолітнім ОСОБА_4 , прибув до магазину «Посад», за адресою: вул. Ков`язька, 108 у м. Валки Харківської області, де заздалегідь перевіреною останніми інформацією, знаходився автомобіль марки ВАЗ, модель 21121-125-51, з реєстраційним номером НОМЕР_3 .
Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_15 та неповнолітнім ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, розподіливши на місці роль кожного, підійшли до автомобіля марки ВАЗ, модель 21121-125-51, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , зеленого кольору, номер шасі: НОМЕР_5 , який перебуває у фактичному володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_16 , після чого, ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_15 , відкрив праві передні пасажирські двері автомобіля, які не були зачинені на центральний замок, проник до салону автомобіля, сів за кермо та відкрив капот, після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_4 встановили акумулятор на авто. 
Продовжуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , за допомогою маніпуляцій з перемикачем ходових вогнів, ввімкнув запалення вказаного автомобіля.
Після чого, ОСОБА_15 , сівши до автомобіля, за допомогою викрутки, вставивши її в запалення, провернувши, розблокував кермо автомобіля.
Реалізовуючи свої протиправні, злочинні дії до кінця, ОСОБА_5 перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, ввімкнув задню передачу швидкості автомобіля, а ОСОБА_15 та ОСОБА_4 здійснили запуск двигуна автомобіля, шляхом його поштовху назад.
Після чого, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , знаходячись в салоні заведеного автомобіля марки ВАЗ, модель 2112-125-51, з реєстраційним номером НОМЕР_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду у розмірі 100 915,75 гривень відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 6995 від 26 вересня 2024 року.

Позиція обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорював.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 25 серпня 2024 року приблизно о 00 год 00 хв він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_5 прийшли до магазину «Посад», що розташований за адресою: Харківська область, м. Валки, вул. Ков`язька, 108, де знаходився автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , про що вони знали заздалегідь та домовились заволодіти даним транспортним засобом. Переконавшись, що власника автомобіля не має, ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_15 , відчинив праві передні пасажирські двері автомобіля, які не були зачинені, та сів за кермо і відкрив капот. У цей час, він за вказівкою ОСОБА_15 , допоміг останньому під`єднати акумулятор до автомобіля, а ОСОБА_5 ввімкнув запалення вказаного автомобіля. ОСОБА_15 сівши до автомобіля, за допомогою викрутки, вставивши її в запалення, провернувши, розблокував кермо автомобіля. ОСОБА_5 перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, ввімкнув задню передачу швидкості автомобіля, а ОСОБА_4 виконуючи вказівку ОСОБА_15 разом з останнім здійснили запуск двигуна автомобіля, шляхом його поштовху назад. Після чого, вони поїхали на вказаному автомобілі до гаражу.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорював.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, що 25 серпня 2024 року приблизно о 00 год 00 хв він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_4 прийшли до магазину «Посад», що розташований за адресою: Харківська область, м. Валки, вул. Ков`язька, 108, де знаходився автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , про що вони знали заздалегідь та домовились заволодіти даним транспортним засобом. Так, він, виконуючи вказівку ОСОБА_15 , відкрив праві передні пасажирські двері автомобіля, які не були зачинені, сів за кермо та відкрив капот, після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_4 встановили акумулятор на авто. Після чого він ввімкнув запалення вказаного автомобіля. ОСОБА_15 , сівши до автомобіля, за допомогою викрутки, вставивши її в запалення, провернувши, розблокував кермо автомобіля. У подальшому він, перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, ввімкнув задню передачу швидкості автомобіля, а ОСОБА_15 та ОСОБА_4 здійснили запуск двигуна автомобіля, шляхом його поштовху назад. Після чого, вони поїхали на вказаному автомобілі до гаражу.
Показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Потерпілий ОСОБА_16 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просить проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі. Також у заяві зазначає, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має. Просить призначити обвинуваченим покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зазначив, що обвинуваченими повністю відшкодована шкода, завдана кримінальним правопорушенням, у зв`язку з чим просить цивільний позов залишити без розгляду (т. 2 а.с. 206). 
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.
Враховуючи той факт, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою вину у повному обсязі та не оспорюють фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинувачених.
З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні яких визнаються обвинувачені.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що своїми умисними та протиправними діями:
- обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення – злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення – злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, навчається на 2 курсі «Регіонального центру професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий. 
Згідно з висновком досудової доповіді Богодухівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 16 січня 2026 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький.
За висновком досудової доповіді від 16 січня 2026 року, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, розумінні наслідків своїх дій; добровільне відшкодування завданого збитку, яке полягає у повному відшкодуванні потерпілому шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що підтверджується заявою потерпілого та додатково свідчити про розкаяння винної особи; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. 
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин 25 серпня 2024 року, відповідно на момент вчинення злочину йому було 17 років. 
Отже, кримінальне провадження та призначення покарання повинно відбуватися з урахуванням особливостей, встановлених щодо неповнолітньої особи, оскільки статус неповнолітньої особи набувається особою виключно на момент вчинення злочину.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65, 102, 103 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення – злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна або без такої.
За правилами ч. 2 ст. 52 КК конфіскація майна є додатковим покаранням, яке призначається у випадку, якщо воно передбачено санкцією статті кримінального закону за вчинений злочин.
Положеннями ч. 2 ст. 98 КК встановлено обмеження щодо видів додаткових покарань які можуть бути призначені неповнолітнім та визначено, що до цих осіб можуть бути застосовані лише додаткові покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Вказана норма є імперативною, а тому зазначений у ній перелік видів покарань, які додатково можуть бути застосовані до неповнолітніх є вичерпним. Інші додаткові види покарань щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення ними повноліття не застосовуються, навіть у випадку якщо ці особи на час розгляду справи досягли повноліття.
Як вже зазначалось, ОСОБА_4 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, отже в силу ч. 2 ст. 98 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна до нього не може бути застосовано. 
Підстав для застосування при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та положень ст. 69-1 КК України (призначення покарання за наявності обставин, що пом`якшують покарання) суд не вбачає. 
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував завдані збитки, вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.
Отже, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65, 103 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він має середню освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, неодружений, непрацюючий, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Згідно з висновком досудової доповіді Богодухівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 16 січня 2026 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - середній.
За висновком досудової доповіді від 16 січня 2026 року, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, розумінні наслідків своїх дій; добровільне відшкодування завданого збитку, яке полягає у повному відшкодуванні потерпілому шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що підтверджується заявою потерпілого та додатково свідчити про розкаяння винної особи.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. 
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення – злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
За змістом норм ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначене лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України згідно з положеннями ст. 12 цього Кодексу відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає можливість призначення або не призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено з корисливих спонукань.
Під корисливими спонуканнями необхдно розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.
Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна, необхідно виходити з наявності чи відсутності у діях обвинуваченого корисливого мотиву.
За змістом обвинувального акта ОСОБА_5 не обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, з корисливим мотивом.
Так само, під час судового розгляду не встановлено у ОСОБА_5 наявності корисливого мотиву при незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_16 , а тому підстави для застосування у цьому випадку додаткового покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді конфіскації належного обвинуваченому майна відсутні.
Підстав для застосування при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та положень ст. 69-1 КК України (призначення покарання за наявності обставин, що пом`якшують покарання) суд не вбачає. 
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував завдані збитки, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.
Отже, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Потерпілим ОСОБА_16 у даному кримінальному провадженні предявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
16 грудня 2025 року потерпілим ОСОБА_16 подано до суду заяву, у якій він зазначає, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю відшкодували шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Будь-яких претензій майнового або морального характеру він не має. Просить залишити цивільний позов без розгляду (т. 2 а.с. 206).
Згідно ч. 5 ст. 128 ЦПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. 
З огляду на викладене, цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 підлягає залишенню без розгляду. 
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Обов`язок по відшкодуванню понесених процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 6995 від 26 вересня 2024 року у розмірі 3 786,40 грн, виходячи з положень ст. 124 КПК України, суд покладає на обвинувачених.
Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/415/24) накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам, на майно, тимчасово вилучене 26 вересня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , розібрані частини автомобіля ВАЗ-21121-125-51 зеленого кольору з номером шасі НОМЕР_7 , а саме кузов, 4 дверцят, капот, дверцята багажного відділення, два бампери, обшивка стелі салону, заднє сидіння, фари, фрагменти обшивки салону, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_8 .
Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/418/24) накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на добровільно виданий 26 вересня 2024 року ОСОБА_4 мобільний телефон Iphone 12 синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , пароль НОМЕР_11 .
Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/419/24) накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на добровільно виданий ОСОБА_5 26 вересня 2024 року мобільний телефон Iphone 14 червоного кольору, IMEI НОМЕР_12 , із сім-картою мобільного оператора ВФ України з номером НОМЕР_13 .
Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/423/24) накладено арешт шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на майно, тимчасово вилучене 27 вересня 2024 року, у ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_14 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_17 , фактичний володілець ОСОБА_18 ; компресор Uragan в чохлі, вилучений з багажника автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_14 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_15 .
За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що в подальшому в застосуванні даного заходу відпала потреба, суд доходить висновку про скасування арешту з майна, накладеного ухвалами слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/415/24), від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/418/24), від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/419/24), від 02 жовтня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/423/24).
Підстав для обрання стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу суд не вбачає. 
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та, з урахуванням вимог ст. 102 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 22 січня 2026 року.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 22 січня 2026 року.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.
Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – залишити без розгляду. 
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- будівельний степлер з написом «Master Tool», щітка по металу з червоною ручкою, підлокітник в автомобіль з вставками по типу шкіри та пластиком коричневого кольору, штангенциркуль в чорній коробці, розвідний ключ розмірами 300х36 12"/300 мм, рулетка червоного кольору 5 м, два манометри чорного кольору, ящик для інструментів чорного кольору, ящик для інструментів чорного кольору з написом «Mano», пачка саморозів «APRO» 4,2 на 19 мм, пачка саморозів «APRO» 4,2 на 14 мм, лента білого кольору, серветка фіолетового кольору, ключ розмірами 32/36, шурупи, компресор «URAGAN» в чохлі, які були передані на відповідальне зберігання потерпілому - залишити потерпілому ОСОБА_16 ;
- вилучені 27 вересня 2024 року у ході огляду за адресою: АДРЕСА_4 , автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_14 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_17 , фактичним володілецем якого є ОСОБА_18 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_15 – повернути ОСОБА_18 ; 
- мобільний телефон Iphone 12 синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , пароль НОМЕР_11 , який був переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області – повернути ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон Iphone 14 червоного кольору, IMEI НОМЕР_12 , м.н.т. НОМЕР_13 , пароль: НОМЕР_16 , який був переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області – повернути ОСОБА_5 ; 
- вилучені 26 вересня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , автомобіль ВАЗ-21121-125-51 зеленого кольору з номером шасі НОМЕР_7 , а саме 4 дверцят, капот, дверцята багажного відділення, два бампери, обшивка стелі салону, заднє сидіння, фари автомобіля, фрагменти обшивки салону, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_19 – повернути потерпілому ОСОБА_16 ;
- реєстраційні номерні знаки НОМЕР_8 , які були передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області - повернути ОСОБА_20 ;
- відеозаписи з камер відео-спостереження, які розташовані за місцем мешкання ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_5 , які записані на 2 DVD диски та долучені до матеріалів кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- відеозаписи з камер відео-спостереження за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Ков`яги, вул. Центральна та Харківська область, м. Валки, вул. Ков`язька, які записані на DVD диски та долучені до матеріалів кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- інформація, яка записана на диски, вилучена у операторів мобільного зв?язку ТОВ «лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», а саме: один CD-R диск на якому мається інформація мобільного оператору ПрАТ «Київстар»; чотири CD-R диски на якому мається інформація мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна»; один CD-R диск на якому мається інформація мобільного оператору ТОВ «лайфселл», які долучені до матеріалів кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_17 на автомобіль ВАЗ-21121-125-51 та два ключі від автомобіля, які були передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області – повернути ОСОБА_16 ;
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 6995 від 26 вересня 2024 року у розмірі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп, що в рівних частках становить 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн 20 коп з кожного.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/415/24) шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам, на майно, тимчасово вилучене 26 вересня 2024 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , розібрані частини автомобіля ВАЗ-21121-125-51 зеленого кольору з номером шасі НОМЕР_7 , а саме кузов, 4 дверцят, капот, дверцята багажного відділення, два бампери, обшивка стелі салону, заднє сидіння, фари, фрагменти обшивки салону, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_8 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/418/24) шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на добровільно виданий 26 вересня 2024 року ОСОБА_4 мобільний телефон Iphone 12 синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , пароль НОМЕР_11 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 30 вересня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/419/24) шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на добровільно виданий ОСОБА_5 26 вересня 2024 року мобільний телефон Iphone 14 червоного кольору, IMEI НОМЕР_12 , із сім-картою мобільного оператора ВФ України з номером НОМЕР_13 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року (справа № 615/1714/24, провадження № 1-кс/615/423/24) шляхом заборони володіння, користування, розпорядження, відчуження будь-яким особам на майно, тимчасово вилучене 27 вересня 2024 року, у ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_14 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію т/з належить ОСОБА_17 , фактичний володілець ОСОБА_18 ; компресор Uragan в чохлі, вилучений з багажника автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_14 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_15 .
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя            ОСОБА_1