ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 932/12045/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
секретар Перетятько К.С.
за участі позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року (суддя Петунін І.В., повне судове рішення складено 17 листопада 2025 року) в справі № 932/12045/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа – Костюк Віктор Миколайович, про зобов`язання внести зміни до постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду міста Дніпра із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі – ДПП), третя особа – ОСОБА_2 , про зобов`язання внести зміни до постанов №4АВ08065964 від 25 жовтня 2024 року, №4АВ08727562 від 24 грудня 2024 року, №4АВ08727681 від 24 грудня 2024 року щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_2 , який фактично керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухваливши нове про задоволення позову.
Судом першої інстанції не з`ясовано, хто фактично керував автомобілем у момент фіксації правопорушень, обмежився формальним висновком про її відповідальність як особи, зазначеної у постановах, проте адміністративна відповідальність є персональною і можлива виключно за наявності доведеної вини особи. Притягнення до відповідальності без встановлення факту керування конкретною особою суперечить основоположним засадам юридичної відповідальності. 
Позивач підтверджує факт керування транспортним засобом власником автомобіля ОСОБА_2 його письмовою заявою.
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Представник відповідача та третя особа до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явились до судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ДПП прийнято постанову № 4АВ 08065964 від 25.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, якою накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. За змістом вказаної постанови, 25.10.2024 о 12.56 год. за адресою: вул. Вільної Ічкерії, 13, м. Кривий Ріг зафіксовано транспортний засіб «CHRYSLER» модель 200С, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 43 км/год, чим порушила п. 12.9 б) ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Штраф оплачено 25.10.2024, квитанція № PEN235548007989968 ТОВ «ФК «Єдиний простір».
ДПП прийнято постанову № 4АВ 08727562 від 24.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. За змістом вказаної постанови, 24.12.2024 о 15.54 год. за адресою: Нікопольське Шосе, 22 (у напрямку Дніпровського шосе), м. Кривий Ріг зафіксовано транспортний засіб «CHRYSLER» модель 200С, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, чим порушила п. 12.9 б) ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Штраф оплачено 01.01.2025, квитанція № PEN40231079684249_0 АБ «УКРГАЗБАНК».
ДПП прийнято постанову № 4АВ 08727681 від 24.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. За змістом вказаної постанови, 24.12.2024 о 16.02 год. за адресою: Нікопольське Шосе, 22 (у напрямку вул. 21-ї бригади Національної гвардії), м. Кривий Ріг зафіксовано транспортний засіб «CHRYSLER» модель 200С, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год, чим порушила п. 12.9 б) ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Штраф оплачено 01.01.2025, квитанція № PEN19251517597753_0 АБ «УКРГАЗБАНК».
Згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу «CHRYSLER» модель 200С, 2015 р. в., д.н.з. НОМЕР_1 , належним його користувачем є позивач.
Врахувавши, що саме позивач була належним користувачем під час скоєння адміністративних правопорушень з перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксованих в автоматичному режимі, відсутність доказів того, що позивач надала відповідний документ про вибуття з її володіння транспортного засобу внаслідок протиправних дій інших осіб, або особистого звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про визнання скоєння ним адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність складання постанов серія № 4АВ № 08065964 від 25.10.2024, серія № 4АВ № 08727562 від 24.12.2024, серія № 4АВ № 08727681 від 24.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн та про відмову у задоволенні позову.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що постановами №4АВ08065964 від 25 жовтня 2024 року, №4АВ08727562 від 24 грудня 2024 року, №4АВ08727681 від 24 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за те, що особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Транспортний засіб марки Chrysler, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 80).
Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу (а.с. 33) належним користувачем транспортного засобу є ОСОБА_1 .
Крім того, судом установлено факт сплати штрафів.
Спірним в цій справі є питання визначення належного суб`єкта правопорушення.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Пунктом 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил (абзац б)).
Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За правилами, встановленими статтею 14-2 КУпАП, яка визначає відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (частина перша).
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (частина третя статті 14-2 КУпАП).
Приміткою до статті 122 КУпАП встановлено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Статтею 279-3 КУпАП установлено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:
ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:
абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;
абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
У спірному в цій справі випадку позивачем або власником транспортного засобу, який керував транспортним засобом, не вчинено дій, передбачених частиною першої статті 279-3 КУпАП, тому позивач як відповідальна особа (належний користувач) у розумінні статті 14-2 КУпАП не може бути звільнена від відповідальності.
Крім того, відсутні докази повідомлення ОСОБА_2 у встановлений законом строк Департаменту патрульної поліції притягнення до відповідальності неналежної особи.
Відтак, саме позивач як належний користувач є належним суб`єктом цього адміністративного правопорушення.
Надаючи оцінку вимогам апеляційної скарги, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Частиною третьою статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, адміністративний суд позбавлений процесуальної компетенції за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, та визначення іншого суб`єкта правопорушення, зокрема особу, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року в справі № 932/12045/25 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року в справі № 932/12045/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа – ОСОБА_2 , про зобов`язання внести зміни до постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 21 січня 2026 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 21 січня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко