ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
  
18 листопада 2025 року місто Київ
Справа № 382/1317/25 
Провадження № 33/824/5334/2025 
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2025 року (суддя Кисіль О.А.)
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
  
ВСТАНОВИВ 
  
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №369904 від 22.06.2025, 22.06.2025 о 22 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 на автодорозі М-03 Київ-Харків 100 км. керував транспортним засобом FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_2 при цьому не мав права керування транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА 4113708 від 20.02.2025 за ст. 126 ч. 2 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Яготинський районний суд Київської області постановою від 15 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнув на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
 
Не погодившись з такою постановою, 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він ніякого адміністративного правопорушення не вчиняв і, хоча суд першої інстанції вважає його винним, він нічого протизаконного не скоював. 
 
У  судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кривсун Г.Р. просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати, провадження у справі закрити.
ОСОБА_1 визнав, що 22.06.2025 він керував транспортним засобом без посвідчення водія, сплатити штраф не проти, водночас заперечує проти безоплатного вилучення в нього автомобіля, оскільки він його на праві власності не належить. 
 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
 
За змістом п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто за повторне протягом року:
а) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);
б) передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);
в) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);
г) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
 
Постанова Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2024 року мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369904 від 22.06.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи;
- карткою адміністративного правопорушення;
- постановою серії ЕНА №5045994 від 22.06.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
- постановою серії ЕНА №4113708 від 20.02.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.
- довідки БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 23.06.2025 щодо не отримання посвідчення водія гр.. ОСОБА_1 та про повторність вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП протягом року;
- довідкою БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 23.06.2025 про належність транспортного засобу, відповідно до бази «Пошук ТЗ» транспортний засіб FORD TRANSIT д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 ;
- компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони є законними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, а також підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.
 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності. 
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.
Із відеозапису, долученого до матеріалів справи (а. с. 9) вбачається, що 22.06.2025 транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з огляду на відсутнє ближнє світло фар у автомобіля. Після пояснень про перегоряння фари, працівник поліції висунув вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що інший чоловік повідомив про те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія (22:01:58), а сам він не керує, оскільки вчора вживав алкоголь з нагоди свого дня народження.
Обставина керування транспортним засобом без посвідчення водія не заперечується та визнається ОСОБА_1 в ході спілкування із поліцейськими, а також безпосередньо в суді.
Доводи ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно застосував до нього стягнення у вигляді безоплатного вилучення автомобіля є надуманими з огляду на таке.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
У постанові суду першої інстанції зазначено «без оплатного вилучення транспортного засобу». Семантико-синтаксичний та граматичний аналіз указаного словосполучення свідчить, що суд першої інстанції вирішив не застосовувати такий вид стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу. Тлумачення ОСОБА_1 цього словосполучення як такого, що свідчить про безоплатне вилучення в нього автомобіля є помилковим.
Безоплатне вилучення транспортного засобу в межах приписів КУпАП є окремим видом адміністративного стягнення - конфіскацією, яка санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП не передбачена.
 
Інші доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, розумних сумнів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не викликають, порушень щодо порядку отримання доказів, що містяться в матеріалах справи не наводять, що в сукупності свідчить про формальність доводів апеляційної скарги, спрямованих на уникнення адміністративної відповідальності.
Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову. 
За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції залишається без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд
 
ПОСТАНОВИВ
  
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2025 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.   
  
Суддя                                                                                      О. В. Желепа