МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 р.  	№ 400/13047/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, 	
до відповідача	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
про	стягнення податкового боргу у сумі 21 219,42 грн,	

ВСТАНОВИВ:
До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Миколаївській області) до ОСОБА_1  (далі - відповідач) про стягнення з ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь відповідного бюджету, згідно до бюджетної класифікації, в рахунок погашення податкового боргу в сумі 21 219,42 грн. з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість ОСОБА_1 , з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання складає 21219,42 грн.
Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання виникла на підставі ППР (форми «Ф») №227216-24/14-23 від 31.07.2023, період 2022 рік, строк сплати 26.02.2024, нараховано 10609,71 грн., сплачено 0,00 грн., сума боргу 10 609,71 грн.; ППР (форми «Ф») №672123-24/14-23 від 24.06.2024, період 2023 рік, строк сплати10.01.2025, нараховано 10609,71 грн., сплачено 0,00 грн., сума боргу 10 609,71 грн.
У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу, яку було направлено рекомендованим листом на адресу  ОСОБА_1 . Вказана заборгованість відповідачем не погашена, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою від 09.12.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/13047/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
В результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у ОСОБА_1  наявна непогашена податкова заборгованість/ недоїмка у сумі 21219,42 грн. з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання відповідно до ППР (форми «Ф») №227216-24/14-23 від 31.07.2023, період 2022 рік, строк сплати 26.02.2024, нараховано 10609,71 грн., сплачено 0,00 грн., сума боргу 10 609,71 грн.; ППР (форми «Ф») №672123-24/14-23 від 24.06.2024, період 2023 рік, строк сплати10.01.2025, нараховано 10609,71 грн., сплачено 0,00 грн., сума боргу 10 609,71 грн З підстав наявності у відповідача несплаченого боргу ГУ ДПС в Миколаївській області винесено податкову вимогу від 25.03.2024, направлено останню на адресу відповідача.
Отже, сума податкового зобов`язання, що виникла в результаті несплати відповідачем заборгованості згідно податкових повідомлень-рішень, не погашена відповідачем та, як підтверджується матеріалами справи - у відповідача наявний податковий борг у загальному розмірі 21219,42 грн.
Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Особливості визначення загального мінімального податкового зобов`язання платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь врегульовано п.170.14 ст.170 ПК України. Для платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь, не переданих такими особами в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, загальне мінімальне податкове зобов язання визначається контролюючим органом (п.п.170.14.1, п.170.14, ст.170 ПК України).
Визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб.
Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування (п.п.170.14.3, п.170.14, ст.170 ПК України).
При обчисленні мінімального податкового зобов`язання нормативна грошова оцінка земельних ділянок застосовується контролюючими органами з урахуванням вимог, встановлених пунктом 271.2 статті 271 цього Кодексу.
Контролюючі органи за місцем податкової адреси платників податку в 10-денний строк інформують контролюючі органи за місцезнаходженням відповідних земельних ділянок про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.п.170.14.7, п.170.14, ст.170 ПК України).
У разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.п.170.14.6, п.170.14, ст.170 ПК України).
Відповідно до пп.16.1.3, 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України на Боржника, як на платника податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в розмірах та у встановлені законами строки.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до ст. 59 ПК України виставлено податкову вимогу від 20.05.2024 р. №0010067-1306-1429,яка була направлена відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення форми №119 Укрпошти.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).
Наведена податкова вимога на цей час не відкликана.
Також підтвердженням того, що податкова вимога не була відкликана та того що податковий борг був не погашений є ІКП, яке додається.
Відповідно до п. 60.2 ст. 60 ПКУ у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі. Враховуючи, те що Відповідач не сплатив податковий борг з орендної плати з фізичних осіб, податку на нерухоме майно, а також додатково виник податковий борг з земельного податку з фізичних осіб, податкову вимогу не відкликано.
Враховуючи вищевикладене, податкова вимога є діючою та підтверджує вжиття заходів передбачених ст. 59 ПКУ, щодо стягнення суми податкового боргу, вказаного у позовній заяві.
Податковий борг Відповідача на теперішній час залишається не погашеним.
Таким чином у Позивача виникло право на стягнення заявленого податкового боргу з відповідача з моменту узгодження податкового зобов`язання.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
При цьому, пунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.
Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.
Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи вищевикладене, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми недоїмки (заборгованості) у розмірі 21219,42 грн., вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 код ЄДРПОУ 44104027) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити. 
2.Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь відповідного бюджету, згідно до бюджетної класифікації, в рахунок погашення податкового боргу в сумі 21 219,42 грн. з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами.
3.Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко