Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 704/1429/25

12 січня 2026 р. м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Дьяченко Д.О.
секретаря судового засідання Табачківської М.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41647 грн. 47. На підставу своїх вимог посилається на те, що 23.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4674686 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в результаті чого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. У зв`язку з невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27.02.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.Загальна сума заборгованості склала 36852,48 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 6999,99 грн., заборгованості за процентами – 26352,49 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 3500 грн.
Крім того, позивач просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) – s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С – сума основного боргу; 3 – 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 – кількість днів у році; Дн. – кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з відповідача на користь позивача та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Ухвалою судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. від 05.11.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків:
Судом становлено, що 23.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4674686 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в результаті чого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Також судом встановлено, що 27.02.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача за даним кредитним договором.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором становить 36852,48 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту становить 6999,99 грн., заборгованості за процентами становить 26352,49 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам становить 3500 грн.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1ст. 638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про те, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про зобов`язання органу (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:
Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Відповідно до кредитного договору, що є предметом позову, договір було укладено 23.05.2024 на строк 360 днів по 18.05.2025 і станом на момент винесення судом рішення його дія закінчилася та припинилось нарахування відсотків та пені, а тому відсутні підстави для застосування ч.10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати у виді судового збору сплаченого ним при подачі позову, у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 530, 625, 633, 634 ЦК України, ст. 274-279 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором № 4674686 від 23.05.2024 в розмірі 41647,47 грн., яка складається: 6999,99 грн. - заборгованість з тіла кредиту; 26352,49 грн. – заборгованість за процентами; 3500 грн. - заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. 
Решту частину позовних вимог залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д.О. Дьяченко