Справа № 550/1438/25
Провадження № 2/550/62/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2026 року         селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В., 
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі також – позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.2025 між позивачем та відповідачемв електронній формі укладено кредитний договір (оферти) № 16.04.2025-100001066 (далі також – Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 15 000,00 грн. строком на 183 дні, а відповідач у визначений договором строк кредит не повернув, проценти за користування ним та комісію не сплатив.
Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 52 950,00 грн., що складається з 15 000,00 грн. тіла кредиту, 27 450,00 грн. процентів, 3 000,00 грн. комісії та 7 500,00 грн. неустойки, та судові витрати зі сплати судового збору.
Ухвалою судді від 27.11.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином (а.с. 53, 54).
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін сторони суду не заявляли.
З огляду на викладене, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.04.2025 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 16.04.2025-100001066 в електронній формі. 
Даний договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.
За умовами Кредитного договору, які визначені у Оферті, Заявці, Акцепті та Паспорті споживчого кредиту (а.с. 15-21) сума кредиту становить 15 000,00 грн., строк, на який надається кредит - 183 дні, дата повернення кредиту – 15.10.2025.
Умовами Кредитного договору встановлено розмір процентної ставки – 1% в день (п. 6 Заявки) та комісію, пов`язаною з наданням кредиту (економічна сутність – плата за надання кредиту) – 20% від суми кредиту, що дорівнює 3 000,00 грн. (п. 7 Заявки).
Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві грошові кошти в сумі 15 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 10.11.2025 вих. № 63-1011 (а.с.12 зворот).
Відповідач, у свою чергу, умови Кредитного договору не виконав, у визначений договором строк кредит не повернув, проценти за користування ним та комісію не сплатив, внаслідок чого, за твердженням позивача, виникла заборгованість в сумі 52 950,00 грн., що згідно з довідкою-розрахунком, наданою позивачем (а.с. 12), складається із основного боргу – 15 000,00 грн, процентів – 27 450,00 грн., комісії за надання кредиту – 3 000,00 грн. та неустойки – 7 500,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Суду не надано доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 16.04.2025-100001066 від 16.04.2025 щодо повернення кредиту, зокрема щодо погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 000,00 грн.
З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту, суд вважає встановленою обставину неповернення 15 000,00 грн кредиту за Кредитним договором.
Також задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 27 450,00 грн. процентів за користування кредитом, виходячи з визначеної умовами Кредитного договору процентної ставки – 1% в день (п. 6 Заявки). 
При цьому суд зазначає, що позивачем не наведено у позовній заяві та не додано до позовної заяви обґрунтований розрахунок вказаних сум. Однак, враховуючи непогашення відповідачем суми основного боргу в повному обсязі, судом здійснено розрахунок самостійно наступним чином:
- проценти за користування кредитом (п. 6 Заявки): 15 000,00 грн. х 1% х 183 днів = 27 450,00 (грн).
Щодо позовних вимог в решті суми, заявленої позивачем до стягнення – 3000,00 грн. комісії за надання кредиту та 7 500,00 грн. неустойки, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Виходячи з наведеного, комісія кредитодавця, пов`язана з наданням кредиту, вже врахована при визначенні загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні річної та денної процентної ставки за Кредитним договором.
За таких обставин, умова Кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту як окремого платежу, що підлягає сплаті позичальником за надання кредитором послуги з надання кредиту, є такою, що обмежує права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування», а тому в силу ч. 5 ст. 11 вказаного Закону є нікчемною.
Тому позовна вимога про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 3 000,00 грн. не підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2024, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано.
З урахуванням наведеного, позовна вимога про стягнення з відповідача 7 500,00 грн. неустойки не підлягає задоволенню.
Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Тобто, положеннями ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення перед судом обґрунтованості заявлених позовних вимог. 
З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 16.04.2025-100001066 від 16.04.2025 в сумі 42 450,00 грн., що складається з 15 000,00 грн. основного боргу та 27 450,00 грн. процентів за користування кредитом, в решті суми позовних вимог належить відмовити у зв`язку з безпідставністю.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 942,04 грн. витрат останнього зі сплати судового збору – пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 16.04.2025-100001066 від 16.04.2025 в сумі 42 450 (сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 942 (одна тисяча дев`ятсот сорок дві) грн. 04 коп.
В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя         В.В. Литвин