Єдиний унікальний номер №538/2149/25
Провадження №2/538/163/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: 
головуючої судді - Кунець М.Г.,
секретар судового засідання - Петрова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 10, м. Київ, Київська область, код ЄДРПОУ 41240530) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
Суд 
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (далі - позивач) звернувся до Лохвицького районного суду з позовною заявою до  ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою ОСОБА_1 10 червня 2021 року було укладено договір № 102044996, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надав відповідачці кредит у розмірі 4400,00 грн. на строк 30 днів з 10.06.2021, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки.
03 січня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір факторингу № 03012025, згідно якого до ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за цим договором.
Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору у відповідачки перед позивачем виник борг у розмірі 17 613,20 грн. 
У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь товариства вказану заборгованість та судові витрати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Лохвицького районного суду від 20 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву.
До того ж, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію про рух коштів по картковому рахунку відповідачки.
У судове засідання сторони в справі не викликалися, однак повідомлялися про розгляд вказаної судової справи судом. 
Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві, позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи, а саме направленням 25.11.2025 на її електронну адресу ухвали про відкриття провадження у цій справі з прикріпленими файлами, де вказані документи доставлено до електронної скриньки 25.11.2025. Крім того, кореспонденція направлялася на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки, а саме: копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Однак, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду 10.12.2025 з відміткою пошти "Адресат відсутній".
До того ж, відповідачка про розгляд судової справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
17 грудня 2025 року на адресу суду надійшла заява Устюгова А.Ю. про вступ його у справу в якості представника відповідачки.
25 грудня 2025 року представником відповідачки адвокатом Устюговим А.Ю. подано заяву про внесення його даних РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи.
21 січня 2026 року на адресу суду від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Устюгова А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, як такому, що не підтверджений належними, допустимими та достовірними доказами.
26 січня 2026 року представником ТОВ «ФК Ел.ЕН.ГРУП» подано відповідь на відзив, в якому товариство просить задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором.
03 лютого 2026 року на адресу суду від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Устюгова А.Ю. надійшло заперечення та клопотання про витребування доказів.
З огляду на це, суд зазначає, що процесуальні документи відповідачки надійшли до суду після закінчення строків їх подання, встановлених ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 20.11.2025, тому суд їх бере до уваги як письмові пояснення сторони у справі.
Поряд з цим, у задоволенні клопотання представника відповідачки про витребування доказів слід відмовити, позаяк деякі документи вже є в матеріалах справи, а в іншому клопотання є необгрунтованим та не відповідає матеріалам справи.

Інших клопотань, заяв від сторін, не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, приходить до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З довідки, договору, паспорта споживчого кредиту, заяви, анкети-заяви, вбачається, що 10 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 102044996, згідно якого їй було надано кредит в сумі 4400 грн. 00 коп. строком до 10.07.2021 року зі сплатою процентів (а.с. 11-14).
Вимогою про повернення заборгованості по договору про споживчий кредит від 10.06.2021, підтверджується повідомлення відповідача про наявну заборгованість та необхідність її погашення (а.с. 19).
З відомості, витягу, договору, вбачається, що 03 січня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 03012025, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 102044996 від 10.06.2021 року, яка становить 17613,20 грн., перейшло до ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а. с. 16-18).
Свідоцтвом, наказом, статутом, випискою, підтверджується, що ТОВ «ФК«ЕЛ.ЕН.ГРУП» є юридичною особою, основним предметом діяльності якого є надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (а. с. 21-24).
З договору, свідоцтва, ордеру, вбачається, що у справі за позовом ТОВ ««ФК «Ел.Ен.Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, між адвокатом Колесніковою І.О. та позивачем ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було укладено договір, яким врегулювано об`єм, порядок надання, вартість правової допомоги (а. с. 25-28).
21 січня 2026 року від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Устюгова А.Ю. надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не проведено верифікацію клієнта, через що не встановлено, що паспорт та РНОКПП ОСОБА_1 було втрачено. Оскільки, на час укладання кредитного договору та видачі кредитних коштів, паспорт та банківська карта «монобанку» вже були втрачені, що підтверджується копією листа Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 94 від 06.01.2021, а отже між позивачем та відповідачкою відсутні будь-які договірні, зобов`язальні або інші цивільно-правові відносини. 
26 січня 2026 року представником ТОВ «ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП» подано відповідь на відзив, в якому останній просить задовольнити позовні вимоги товариства про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, оскільки ОСОБА_1 з 10.06.2021 до теперішнього часу не зверталася до суду за захистом своїх порушених прав з питань недійсності договору про надання кредиту, до позивача та первісного кредитора також не надходили від відповідачки заяви/листи або скарги щодо договору про споживчий кредит. Окрім реквізитів паспорта, позичальником надано інші особисті дані, а отже відповідачкою не доведено, що такі дії вчинені іншою особою.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у

вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Розрахунком, поданим позивачем, встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем, яка становить17 613,20 грн., з яких: 4400,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13213,20 грн. - заборгованість за відсотками (а. с. 15). 

Разом з тим, покликання представника позивача про те, що станом на 23.01.2026 судом не розглянуто клопотання про витребування доказів, не відповідає дійсності та матеріалам справи, поза як, ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 20.11.2025 під час відкриття провадження у цій справі, було вирішено питання про задоволення клопотання позивача та витребувано у АТ «Універсал Банк» відповідні докази (а.с. 32-33). 
На виконання ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 20.11.2025, АТ «Універсал Банк», надало інформацію, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 (номер телефону НОМЕР_3 ) та надано інформацію про рух грошових коштів по рахунку, відкритого до вказаної платіжної картки, за період з 10.06.2021 по 11.06.2021. 
До того ж, з наданого представником відповідача листа Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області від 06.01.2021 за № 94 вбачається, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 , було встановлено, що паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, банківську карту «монобанку» та суму до 1000 грн., було втрачено з власної необережності останньої. За вказаним фактом відсутні ознаки кримінального правопорушення, перевірку за даним повідомленням припинено та роз`яснено про можливість оскарження прийнятого рішення. 
Інших доказів, які б свідчили про укладення кредитного договору без відома ОСОБА_1 та зловживанням втраченим, зі слів відповідачки, документом третьою особою, зокрема доказів щодо блокування карткового рахунку, оформлення нового документу за зверненням до відповідних органів, суду не надано. 
Згідно вимог ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду.
Так, у пункті 141 Постанови від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору надання грошових коштів. 
Під час розгляду справи, судом встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що сторони кредитного договору досягли згоди з усіх істотних умов договору перед його укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом), позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому в силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним.
На момент укладення кредитного договору відповідачка не зверталася до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася зі всіма умовами такого договору.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем надано достатню кількість доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що кредитний договір від 10.06.2021 укладено саме відповідачкою ОСОБА_1 , адже банківська картка, зазначена у договорі належить їй, за

даними виписки банку по рахунку, на картку було зараховано кошти, а договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною першою статті 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.
Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Так, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Стороною позивача ставиться вимога про стягнення на користь товариства 7000,00 грн. на правову допомогу.
Із правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачаєтться, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), a також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були тaкi витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обгрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12- 171гс19). 
Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 p. y справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фaктичними і неминучими, a їхній розмір обгрунтованим. У рішенні ЕСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, якi мають розумний розмір. 
Суд, враховуючи вищезазначене, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг тa витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності тa співрозмірності, вважає за можливе стягнути з вiдпoвiдaчки на користь позивача 1 000 (одну тисячу) гривень 00 копійок витрат на пpaвничy допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витpaт для цієї cпpaви. 
Керуючись статтями 11, 509, 526, 626, 627, 638, 640, 642, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 81, 89,133, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задовольнити.

Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" заборгованість за договором про

споживчий кредит у розмірі 17 613 (сімнадцять тисяч шістсот тринадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП"понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 (одна тисяча ) гривень 00 копійок. 

Відмовити у стягненні із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП"витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 10, м. Київ, Київська область, код ЄДРПОУ 41240530). 

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2026 року.

Суддя         Мирослава КУНЕЦЬ