ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2026 р. справа № 300/8727/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій, - 

Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду: 
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач, ГУ ПФ України в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону № 2262, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021, з урахуванням виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII); пенсію призначено в розмірі 77% від грошового забезпечення. На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, в процесі якого протиправно зменшив відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70%, та застосував обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою від 08.12.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
19.12.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області подало відзив на позов. Відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача вказав на те, що згідно з пунктом 23 розділу 11 Закону України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України” до частини другої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” внесено зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії, а саме цифри "90" замінено цифрами "70". Перерахунок пенсії з врахуванням грошового забезпечення діючого службовця здійснюється відповідно до умов чинного законодавства, а не норми, яка вже втратила чинність. В іншому випадку одна і та ж категорія осіб після перерахунку отримуватиме пенсію на різних умовах, що є недопустимо в правовій державі. Також вказав, що зміни в законодавстві щодо зменшення відсоткового розміру пенсії не призвели до зниження розміру останньої, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення. Окрім цього, виплата пенсії позивачу проводиться у межах максимального розміру, визначеного законом. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини:
ОСОБА_1 з 27.12.2006 виплачується пенсія за вислугу років згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII, що підтверджується протоколами про перерахунок пенсії та витягами з матеріалів вказаної пенсійної справи, долученими до відзиву на позов. Вказана обставина визнається обома сторонами. Згідно матеріалів пенсійної справи (розрахунок вислуги років на пенсію, розрахунків та протоколів за період по 01.01.2016) позивачу призначена пенсії за вислугу років, виходячи із загального стажу служби 29 календарних років, у розмірі 77% грошового забезпечення.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою № N/А-8271 (Державний департамент з питань виконання покарань) від 01.01.2018 основний розмір пенсії позивача визначений в розмірі 70% від грошового забезпечення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі № 300/2803/22 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% до 70% грошового забезпечення; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 77% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.
Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі від 25.04.2024 № 300/761/24, підготувало нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.
Згідно з довідкою станом на 01.01.2020 розмір грошового забезпечення в загальному склав 20083,36 грн, зокрема: посадовий оклад 6560,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1680,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 3708,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (36,3%) 4 337,12 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 984,00%; премія (42,9%) 2 814,24 грн.
Згідно з довідкою станом на 01.01.2021 розмір грошового забезпечення в загальному склав 27091,11 грн, зокрема: посадовий оклад 7080,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1820,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 4005,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47%) 6065,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1062,00%; премія (99,7%) 7058,76 грн.
Згідно з довідкою станом на 01.01.2022 розмір грошового забезпечення в загальному склав 27788,38 грн, зокрема: посадовий оклад 7740,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1980,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 4374,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47,3%) 6666,46 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1161,00%; премія (75,8%) 5866,92 грн.
З метою здійснення відповідного перерахунку пенсії на підставі виданих довідок, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою у відповідь на яку, позивачем отримано листа відповідача від 15.07.2024 за №6321-5033/Г-02/8-0900/24, у якому представником ГУ ПФ України в Івано-Франківській області відмовлено в проведення перерахунку пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії відповідно до статей 43 та 63 Закону №2262; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262, в розмірі 77% сум грошового забезпечення починаючи з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно, з урахуванням виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 задоволено частково апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії «в розмірі 77% сум грошового забезпечення», - і в цій частині ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині; залишено без змін у решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 відповідач здійснив в червні 2025 року перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, в процесі якого зменшено відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70%, та застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, що становить 23610,00 грн. Вищевказане підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 10.12.2025 (а.с. 51).
Позивач звернувся до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області із заявою від 24.06.2025 про перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021.
Листом № 5606-4975/Г-02/8-0900/25 від 16.07.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, внаслідок якого нараховано пенсію 23951,87 грн., однак виплату проведено в максимальному розмірі 23610,00 грн., тобто в межах десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (а.с. 12).
Листом № 6305-5658/Г-02/8-0900/25 від 08.08.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії «в розмірі 77% сум грошового забезпечення», а тому відсутні підстави для виплати позивачу пенсії із розрахунку розміру грошового забезпечення 77% (а.с. 15).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФ України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону № 2262, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021, з урахуванням виплачених сум.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:
Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт “б” статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей” (пункт “в” статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
8 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри “ 90” замінено цифрами “ 80”.
27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри “ 80” замінено цифрами “70”. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Таким чином, з 01.04.2014 положення частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією Статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393” від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1, 2 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (пункт третій Порядку № 45).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова № 704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
При прийнятті рішення у цій справі суд керується такими мотивами. Висновки суду:
Щодо строку звернення з цим позовом, то суд виходить із такого.
Суд встановив, що Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі від 25.04.2024 №300/761/24, підготувало нову довідку від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 для перерахунку пенсії з 01.02.2021.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії відповідно до статей 43 та 63 Закону №2262; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262, в розмірі 77% сум грошового забезпечення починаючи з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно, з урахуванням виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 задоволено частково апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії «в розмірі 77% сум грошового забезпечення», - і в цій частині ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині; залишено без змін у решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24.
Так, Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 11.06.2025 зазначив, що в спірних правовідносинах позивачем строк звернення до суду з даним позовом не пропустив, оскільки з вини органу, який уповноважений видавати довідку для перерахунку пенсії, подано до пенсійного органу довідку для перерахунку пенсії лише у червні 2024 року.
Окрім цього, скасовуючи частково рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 11.06.2025 зазначив: «… Являються передчасними і безпідставними позовні вимоги в частині щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії «в розмірі 77% сум грошового забезпечення». Оскільки перерахунок пенсії позивача на підставі вказаних вище довідок від 11.06.2024 ще не проведено відповідачем, а тому відсутні пістави для заявлення вимог на майбутнє щодо здійснення такого перерахунку: - в розмірі 77% сум грошового забезпечення…».
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 відповідач здійснив в червні 2025 року перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, в процесі якого зменшив відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70%, та застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, що становить 23610,00 грн. Вищевказане підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 10.12.2025 (а.с. 51).
Позивач звернувся до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області із заявою від 24.06.2025 про перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021. Листом № 5606-4975/Г-02/8-0900/25 від 16.07.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, внаслідок якого нараховано пенсію 23951,87 грн., однак виплату проведено в максимальному розмірі 23610,00 грн., тобто в межах десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (а.с. 12).
Листом № 6305-5658/Г-02/8-0900/25 від 08.08.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії «в розмірі 77% сум грошового забезпечення», а тому відсутні підстави для виплати позивачу пенсії із розрахунку розміру грошового забезпечення 77% (а.с. 15).
З цим позовом щодо протиправності відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії відповідно виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021, позивач звернувся до суду 02.12.2025, тобто після проведеного в червні 2025 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, та відмовою пенсійного органу відновити порушені права позивача в позасудовому порядку. Отже, позивач не порушив строку звернення до суду. Таким чином суд вважає, що немає підстав для залишення його позову без розгляду.
Щодо спору по суті вимог:
Як встановлено судом вище, Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі від 25.04.2024 № 300/761/24, підготувало нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.
Так, згідно з довідкою станом на 01.01.2021 розмір грошового забезпечення в загальному склав 27091,11 грн, а саме: посадовий оклад 7080,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1820,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 4005,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47%) 6065,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1062,00%; премія (99,7%) 7058,76 грн.
Суд констатує, що розмір нарахованого позивачу основного розміру пенсії за вислугою років із застосуванням показника 70% грошового забезпечення (за нормою, чинною на день перерахунку) за даними нової довідки, за показниками станом на 01.01.2021 становить 27091,11 грн., тобто є значно більшим від основного розміру пенсії – 11783,06 грн., обчисленої в значенні 70% грошового забезпечення, виходячи із відомостей попередньої довідки, складеної за показниками станом на 05.03.2019. Зважаючи на вказане, при застосуванні різних відсотків із врахуванням різних відомостей довідок уповноваженого органу: станом 05.03.2019 та на 01.01.2021 не відбулося зменшення розміру пенсії позивача.

Суд вказує, що в розумінні статті 1 першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, майном є сума пенсії, виражена в грошовому еквіваленті (в національній валюті – гривні), яке вже нарахована або на нарахування якої має право особа, а не розрахункова величина для обчислення пенсії – відповідний відсоток від сум грошового забезпечення. 
Отже, при перерахунку пенсії, виходячи з максимальної згідно чинного закону на час перерахунку розрахункової величини - 70% грошового забезпечення за прирівняною посадою до тієї, яку займав позивач на день звільнення, позивачем не порушено принцип правової визначеності як складовий аспект принципу верховенства права, на порушення якого посилався позивач та не відбулося звуження права позивача на мирне володіння майном.
Натомість, застосувавши при перерахунку пенсії позивача чинні норми статей 13, 63 Закону № 2262-ХІІ в їх системному зв`язку, територіальним органом пенсійного фонду дотримано принцип верховенства права, оскільки забезпечено однаковий підхід для обрахунку розміру пенсії для однієї і тієї ж категорії осіб за однакових умов (від розміру грошового забезпечення діючого поліцейського за прирівняною посадою).
Суд вважає, що встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії порушує справедливий баланс між інтересами осіб, яким пенсія призначається відповідно до діючої норми закону та тими, яким вона була призначена відповідно до попередньої редакції закону, що ставить у нерівне становище поліцейських, які отримали право на пенсію відповідно до діючої норми закону, і не відповідає меті закону щодо рівного права на пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії осіб. 
Також судом враховано, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої 20.02.2014, частина території України (Автономна Республіка Крим і місто Севастополь) є анексованою, деякі райони Донецької та Луганської областей є тимчасово окупованими. Починаючи з 24.02.2022 збройна агресія російської федерації проти України набула повномасштабного характеру. Головну роль в обороні України відіграють Збройні Сили України та інші військові формування, які своєю мужньою боротьбою здійснюють ефективний захист Української держави та Українського народу. В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України. Відтак усебічна підтримка військовослужбовців Збройних Сил України є одним із засобів розширення оборонних можливостей держави. Зокрема, на цей час (порівняно з 2000-2014) роками суттєво виросло матеріальне забезпечення військовослужбовців. Саме з грошового забезпечення діючих військовослужбовців розраховуються розміри пенсій осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, і зокрема, набули її до 01.04.2014.
Отже, навіть якщо припустити, що спірні дії відповідача вчинено без відповідної законної підстави, такі дії переслідували легітимну мету та були пропорційними, оскільки встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час призначення та перерахунку пенсії за вислугу років згідно чинних норм Закону № 2262-ХІІ (станом на одну дату, наприклад 01.01.2021) для однієї і тієї ж категорії військовослужбовців та прирівняних до них осіб, за однією і тією ж посадою порушує справедливий баланс між інтересами осіб, яким пенсія призначається відповідно до діючої норми закону та тими, яким вона була призначена відповідно до попередньої редакції закону, враховуючи, що пенсія перераховується відповідного до грошового забезпечення діючого військовослужбовця. Тобто діючий військовослужбовець, який отримав право на призначення пенсії, наприклад з 01.01.2021, отримає пенсію в максимальному розмірі до 70% грошового забезпечення, тоді як пенсіонер, який отримав право на перерахунок пенсії з 01.02.2021, виходячи з грошового забезпечення вказаного діючого військовослужбовця, матиме пенсію в максимальному розмірі до 90% такого грошового забезпечення. Вказане ставить у нерівне становище діючих службовців, які отримали право на пенсію відповідно до діючої норми закону, і не відповідає меті закону щодо рівного права на пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії осіб. 
Окрім цього, спірні дії відповідача при перерахунку пенсії позивача з 01.02.2021, як встановлено судом вище, не звузили право позивача на відповідний розмір пенсійної виплати і не стали для нього надмірним тягарем. Навпаки, після перерахунку основний розмір пенсії позивача значно збільшився.
Однак, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, судом при вирішенні цієї справи також враховано висновки Верховного Суду щодо застосування положень статей 13, 63 Закону № 2262-ХІІ в подібних правовідносинах.
Так, Верховний Суд в постанові від 02.03.2023 у справі № 300/5477/21 зазначив:
“ 59. Стаття 63 Закону № 2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов та порядку перерахунку пенсії за цим Законом.
60. Колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.
61. Також колегія суддів зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
62. Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
63. Постанова № 45 і Постанова № 103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
64. Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Такі зміни могли бути зумовлені політикою держави у конкретний історичний проміжок часу (зокрема, впливу на рішення конкретної особи продовжити службу чи вийти на пенсію), а також її фінансовими можливостями.
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.
65. Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ у зв`язку із прийняттям Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
66. З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку. 
67.Такі висновки цієї постанови узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 200/7786/19-а та в постановах Верховного Суду від 24 серпня 2018 року у справі № 686/12623/17, від 27 лютого 2020 року у справі №522/22925/16-а, від 9 квітня 2020 року у справі №640/19928/18, від 23 червня 2021 року у справі №140/392/19, від 8 листопада 2022 року у справі № 2040/5923/18, від 14 листопада 2022 року у справі №380/22040/21, від 28 листопада 2022 року у справі №340/5306/21.
73. З приводу посилань скаржника на наявність правової проблеми, яка полягає у тому, що військовослужбовці, які до звільнення займали одну й ту ж саму посаду, звання, вислугу років та види грошового забезпечення, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті, які вийшли на пенсію до 1 січня 2018 року претендують на 90% грошового забезпечення відповідно до положень Постанови № 704, а ті, що отримали право на пенсію після 1 січня 2018 року - 70% відповідно до Постанови № 103, то колегія суддів зазначає таке.
74. Різниця відсоткового значення розміру основної пенсії у військовослужбовцям, які вийшли у різний період, обумовлена чинними на той момент редакціями статті 13 Закону № 2262-ХІІ. При цьому при внесенні змін до вказаної статті у 2011 році та 2014 році в прикінцевих та перехідних положеннях законів про внесення змін до Закону № 2262-ХІІ не робилось застереження стосовно зміни (прирівняння) розміру відсотків отримуваної пенсії особам, яким вона раніше була призначена у максимальному розмірі 90%, 80%, до розміру, який визначений діючою редакцією статті 13 Закону № 2262-ХІІ.
75. Крім того, колегія суддів наголошує, що питання стосовно зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, було предметом розгляду у зразковій справі № 240/5401/18. За результатами перегляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у рішенні від 5 лютого 2019 року, про наявність підстав для задоволення позову та про те, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Отже, з огляду на приписи частини шостої статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому суд, керуючись наведеними нормами процесуального закону, застосовує норми статей 13 та 63 Закону № 2262-XII, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду в зразкових справах № 240/5401/18 (постанова від 16.10.2019), № 200/7786/19-а (постанова від 16.02.2022) та Верховного Суду в справі № 300/5477/21 (постанова від 02.03.2023). 
Як наслідок такого правозастосування позовні вимоги належить задовольнити: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 77% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.02.2021 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24.
Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФ України в Івано-Франківській області прав позивача є спонукання (зобов`язання) відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за вислугу років з 01.02.2021, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, враховуючи при цьому раніше виплачені за цей період суми пенсії.

Щодо вимоги позивача в частині протиправності обмеження виплати пенсії позивача “максимальним розміром”, то суд зазначає таке.
Суд звертає увагу на те, що спірним є саме правомірність обмеження розміру пенсії позивача при здійсненому в червні 2025 перерахунку пенсії з 01.02.2021 на виконання судового рішення у справі № 300/5683/24 на підставі відомостей довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2021.
Рішенням суду від 27.09.2024 у згаданій справі встановлено, що згідно з довідкою, виданою Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2021, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 в загальному склав 27091,11 грн, зокрема: посадовий оклад – 7 080,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) – 1 820,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) – 4 005,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47%) – 6 065,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) – 1 062,00%; премія (99,7%) – 7 058,76 грн.
Як встановлено судом з наданого позивачем протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2021 на підставі відомостей про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2021 – 27091,11 грн., на виконання судового рішення у справі № 300/5683/24, розмір перерахованої пенсії з надбавками та доплатами становить – 18963,78 грн., однак до виплати – 17690 грн.. Вказана сума 17690 грн. складає 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в Україні станом на 1 січня 2021 (1769 грн. * 10). Тобто при перерахунку пенсії позивача на виконання вказаного судового рішення позивач застосував її обмеження «максимальним» розміром – 17690 грн. (а.с. 13). 
Надаючи оцінку правомірності таких дій відповідача, суд вказує на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 № 911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згодом, відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри “у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року” замінено словами і цифрами “по 31 грудня 2017 року”.
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом № 1774-VІІІ до частини сьомої 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 09.06.2023 у справі № 343/870/17, від 21.12.2021 № 120/3552/21-а, від 26.01.2022 у справі № 569/2950/17.
Законами України, якими затверджено державний бюджет України на 2021-2025 роки встановлено наступні розміри прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2021 – 1769 гривень, з 01.01.2022 - 1934 гривень, з 01.01.2023 – 2093,00 гривень, з 01.01.2024 – 2361,00 гривень, з 01.01.2025 – 2361,00 гривень.
Отже, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність (“максимальний розмір” пенсії), розрахунково складає: з 01.01.2021 – 17690 гривень, з 01.01.2022 - 19340 гривень, з 01.01.2023 – 20930,00 гривень, з 01.01.2024 – 23610,00 гривень, з 01.01.2025 - 23610,00 гривень.
З огляду на зміст протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № N/А8271 (Державний департамент з питань виконання покарань) від 10.12.2025 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 з 01.07.2025 розмір нарахованої пенсії становить 23951,87 грн., до виплати з урахуванням “максимального розміру” – 23610,00 грн.
Що стосується доводів пенсійного органу про те, що ним правомірно здійснено виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону № 3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд зазначає таке.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.
Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 за № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових “прогалин” щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 27.01.2022 у справі № 240/7087/20, від 18.05.2022 у справі № 380/12337/20.
Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
З врахуванням висновків вказаного рішення Конституційного Суду України Верховною Радою України не вносилися зміни в Закон № 2262-ХІІ в частині обмеження розміру пенсій, які призначені відповідно до вказаного Закону.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.
Стосовно наявності у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" положень про підвищення пенсій “у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом”, то суд виходить з такого.
За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
У спірних відносинах наведені положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 суперечать приписам Закону № 2262-XII (з урахуванням вказаних вище рішень Конституційного Суду України), які є спеціальними, та підлягають застосуванню відповідачем.
Отже, суд вважає помилковим посилання відповідача на пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 як правову підставу для обмеження розміру пенсії відповідача на підставі відомостей довідки, виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2021, за період з 01.03.2024.
Щодо посилання відповідача у відзиві на позов на приписи пункту 5 частини другої постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209, як правову підставу для обмеження з 01.03.2025, то суд його відхиляє з огляду на таке.
Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік (далі - Закон № 4059-IX) установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до законів України […] "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, прийнятої відповідно до статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, постановлено, що у період воєнного стану у 2025 році:
1) пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Законів України […] Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів (0,5, 0,4, 0,3, 0,2, 0,1) до відповідних сум перевищення;
2) коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) певних категорій осіб, визначених пунктом 2 Постанови № 1, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі – Постанова № 209) постановлено, що:
3. […] 
пенсії, перераховані відповідно до цієї постанови, виплачуються з урахуванням положень статті 46 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” і постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 р. № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану”(Офіційний вісник України, 2025 р., № 9, ст. 769).
Проте судом також враховано, що статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ передбачено таке:
- законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів;
- зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Вирішуючи питання щодо обрання норми права, що регулює спірні правовідносини, суд застосовує підхід, наведений в рішенні Конституційного Суду України 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020, справа № 3-189/2018(1819/18), який поділяє та вважає за доцільне в цьому рішенні навести такі цитати (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/va05p710-20#Text):
«Особливу роль у системі інституційного забезпечення верховенства права (правовладдя) відведено судовій владі загалом, а зокрема - конституційному й адміністративному видам судочинства. Саме ці два види судочинства покликані забезпечувати узгоджений характер усієї юридичної системи в умовах співіснування суперечливих норм, завдяки чому досягається дієвість верховенства права (правовладдя), тобто його ефективність.
Принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): закон пізніший має перевагу над давнішим (lex posterior derogat priori) закон спеціальний має перевагу над загальним (lex specialis derogat generali) закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим (lex posterior generalis non derogat priori speciali).
Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість…»
Досліджуючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов таких висновків:
- спеціальним законом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим законом, є Закон № 2262-ХІІ;
- спеціальним законом чітко та недвозначно визначено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього закону, тобто до Закону № 2262-ХІІ;
- запровадження статтею 46 Закону № 4059-IX можливості застосування до обчислення пенсій коефіцієнтів, а також запровадження на цій підставі Урядом понижуючих коефіцієнтів шляхом прийняття Постанови № 1 для зменшення в 2025 році пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-ХІІ, застосування яких територіальними органами ПФ України призводить до істотно зменшення розміру цих пенсій, безсумнівно охоплюється поняттям «зміна умов і норм пенсійного забезпечення» в розумінні частини четвертої статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ;
- Закон № 4059-IX не є законом про внесення змін до Закону № 2262-ХІІ;
- ні Законом № 4059-IX, ні будь-яким іншим законом у Закон № 2262-ХІІ не вносилися зміни щодо запровадження в 2025 році понижуючих коефіцієнтів для зменшення розміру пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-ХІІ.
З огляду на наведені мотиви, суд дійшов висновку, що стаття 46 Закону № 4059-ІХ («загальний закон») не регулює спірні правовідносини в силу прямої вказівки ст.1-1 Закону № 2262-ХІІ («спеціальний закон»).
Таким чином Постанова № 1 (як і постанова № 209, яка відсилає до першої в частині виплати пенсії з 01.03.2025), як підзаконний нормативно правовий акт, що прийнятий Урядом на реалізацію статті 46 Закону № 4059-ІХ, за своїм змістом (запровадження та визначення розміру понижуючих коефіцієнтів до пенсії) змінює умови і норми пенсійного забезпечення осіб, що отримують пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ, без внесення змін до цього закону, що прямо суперечить нормі спеціального закону: статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ.
Суд при вирішенні цього спору керується частиною третьою статті 7 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності правового акта закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, посилання відповідача на правомірність дій, з огляду на застосування постанови КМУ №№ 1 та 209, є помилковими, з огляду на те, що вони суперечать Закону № 2262-ХІІ.
Таке застосування норм права в спірних відносинах відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеним в постановах від 23.09.2025 у справі № 140/2543/25, від 24.09.2025 у справі № 380/2243/25 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130478367, https://reyestr.court.gov.ua/Review/130478533). 
Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно, при виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з 01.02.2021 обмежив розмір пенсії позивача «максимальним розміром» - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.
Суд на підставі ст.ст. 9, 245 КАС України при формулюванні резолютивної частини рішення виходить за межі позовних вимог та обирає спосіб захисту прав, свобод, інтересів особи, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належить задовольнити повністю. 

Щодо розподілу судових витрат між сторонами: 
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 01.12.2025 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн. 
З огляду на задоволення позову, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. 

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення з 01.02.2021 відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% до 70% сум грошового забезпечення, та її обмеження «максимальним» розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 на підставі відомостей довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.02.2021 перерахунок та виплату пенсії, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, вказаного в довідці Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2021, та без застосування обмеження «максимального» розміру пенсії - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, за вирахуванням раніше проведених за цей період виплат.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ – 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ – 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя  /підпис/  Боршовський Т.І.