ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/12710/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року (суддя Лозицька Ірина Олександрівна) в адміністративній справі 
за позовом    ОСОБА_1   
до   Військової частини НОМЕР_1                   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1    звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 28.03.2022 по 20.05.2023, виплаченого 26.03.2025, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 160/32133/23, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 28.03.2022  по 20.05.2023, виплаченого 26.03.2025, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024  у справі № 160/32133/23, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 28.03.2022  по 26.03.2025. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 28.03.2022 по 26.03.2025.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 після набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 160/32133/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили 23.01.2025, нарахувала на виконання вищевказаного рішення суду ОСОБА_1 (позивачу) грошове забезпечення у розмірі 105 961,94 гривень. Тобто, до 23.01.2025  у військової частини НОМЕР_1 не було порушення термінів виплати грошового забезпечення позивачу, яке йому було нараховане лише 23.01.2025, а тому Військова частина НОМЕР_1 не порушила вимоги норм Закону № 2050-III та норм Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_1      проходив військову службу у Військовій частини НОМЕР_1 .                   
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 160/32133/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили 23.01.2025, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 28.03.2022  по 20.05.2023 грошового забезпечення (щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року в розмірі 1762 грн. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 28.03.2022 по 31.12.2022 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 20.05.2023 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду в справі № 160/32133/23 відповідачем виплачено грошові кошти в сумі 105  911,94 грн, які зараховані на рахунок позивача 26.03.2025 (а.с. 6).
Після отримання відповідної виплати, позивач звернувся до відповідача з заявою щодо виплати компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати грошового забезпечення, проте відповіді на звернення позивач не отримав.
ОСОБА_1    вважає таку бездіяльність Військової частини НОМЕР_1       протиправною, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюється нормами Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон України № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).
Відповідно до статті 1 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до статей 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Відповідно до п. 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у п. 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни  в  гривнях  на  території  України  і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення);  сума   індексації   грошових  доходів  громадян;  суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми,   що   виплачуються   особам,   які   мають  право на  відшкодування   шкоди  у  разі  втрати  годувальника.
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави для висновку, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Щодо доводів апелянта, що Військова частина НОМЕР_1 не порушила вимоги норм Закону № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», оскільки відповідні виплати були нараховані на виконання рішення суду,  колегія суддів не вважає такі обґрунтованими, адже несвоєчасне нарахування та виплата грошового забезпечення відбулось у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що підтверджено рішенням у справі № 160/32133/23 , яке набрало законної сили. Саме внаслідок не проведення нарахування та виплати позивачеві неналежного розміру грошового забезпечення створює умову для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року в адміністративній справі № 160/12710/25   залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 16 грудня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена  16 грудня 2025  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова