ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2025 р.                               Справа№ 911/97/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Барсук  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Руденко  М.А. 
 
при секретарі:          Овчинніковій Я.Д.;

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від прокуратури: Галась О.М.;

перевіривши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління № 50»
на рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2025 (повний текст складено 14.08.2025)
у справі №911/97/25 (суддя Колесник Р.М.)
за позовом Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Остерської міської ради
до Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління №50»
про визнання додаткової угоди недійсної та стягнення 339 230,89 грн, -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст позовних вимог 

Керівником Козелецької окружної прокуратури в підсистемі «Електронний суд» до Господарського суду Київської області 26.12.2024 сформовано позовну заяву в інтересах держави в особі Остерської міської ради до Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління № 50», в якій просив суд:
- визнати недійсною додаткову угоду від 28.12.2023 № 1 до договору від 01.12.2023 № 199, укладену між Остерською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Броварське ШБУ № 50»;
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Броварське ШБУ № 50» на користь Остерської міської ради кошти в сумі 339 230,85 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювана додаткова угода укладена з порушенням вимог п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 4 пункту 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, тому підлягає визнанню недійсною в судовому порядку.
Крім того, враховуючи, що відповідачем допущено істотне порушення умов договору, то останній зобов`язаний сплатити на користь Міськради штрафні санкції, нарахування яких здійснено на підставі п. 8.4. договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.06.2025 у справі №911/97/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Визнано недійсною додаткову угоду від 28.12.2023 № 1 до договору від 01.12.2023 № 199, укладену між Остерською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Броварське шляхово-будівельне управління № 50».
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління № 50» на користь Остерської міської ради 108 515,39 грн пені та 230 715,46 грн штрафу.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління №50» на користь Чернігівської обласної прокуратури 6493,17 грн судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що додаткова угода від 28.12.2023 № 1 до договору укладена з порушенням вимог частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», підпункту 4 пункту 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, тому підлягає визнанню недійсною відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України.
Також суд першої інстанції вказав на правомірність нарахування пені та штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Броварське шляхово-будівельне управління № 50» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2025 у справі №911/97/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- суд не врахував, що сторони домовились виконати дорожній одяг та покриття на з`їздах із гарячих асфальтобетонних сумішей із товщиною шару 50 мм, яку потрібно проводити весною за температури повітря не нижче 5 °С, а в літку або восени - не нижче 10 °С;
- за даними з офіційних веб-сайтів в мережі Інтернет в період з 04.12.2023 по 15.12.2023 середня температура повітря трималась нижче 5 градусів, мали місце опади, що впливало на можливість виконання належним чином робіт із асфальтування доріг;
- вказане вище було істотною підставою для необхідності укладення додаткової угоди.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/97/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 22.09.2025 залишено без руху апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління №50» на рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2025 у справі №911/97/25 та надано строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 12 174, 69 грн.
Апелянтом протягом встановленого строку з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху були усунені недоліки.
Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 04.11.2025.
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкладено розгляд справи на 02.12.2025.
Судове засідання 02.12.2025 не відбулося у зв`язку з проведенням позапланових технічних робіт на об`єктах інформаційної інфраструктури судової влади України, що підтверджується актом від 02.12.2025 та повідомленням ДП «Інформаційні судові системи», розміщеним на сайті://ics.gov.ua/ics/.
Ухвалою суду від 02.12.2025 розгляд справи призначено на 04.12.2025.
Судове засідання 04.12.2025 повторно не відбулося у зв`язку з проведенням термінових позапланових технічних робіт в підсистемі ВКЗ, що підтверджується повідомленням ДП «Інформаційні судові системи», розміщеним на сайті://ics.gov.ua/ics/.
Ухвалою суду від 04.12.2025 розгляд справи призначено на 09.12.2025.

Позиції учасників справи

06.10.2025 через систему «Електронний суд» від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Явка представників сторін

Представники позивача та відповідача у судове засідання 09.12.2025 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином шляхом направлення судової документації до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
А тому, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), враховуючи рекомендації, викладені у пункті 2.2. Правил організації ефективного господарського судочинства, затверджених рішенням загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 5 від 29.05.2024, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 09.12.2025 за відсутності представників позивача та відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Остерською міською радою 13.11.2023 оприлюднене оголошення про закупівлю робіт з капітального ремонту проїзної частини по вул. Романа Співака (від вул. В.А. Бондаренка до вул. А.О. Грановського) в м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області», згідно ДК 021:2015 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь; строк виконання робіт: 31.12.2023 (ідентифікатор: UA-2023-11-13-002777-а).
За результатами проведеної закупівлі, між Остерською міською радою (замовник) та ПрАТ «Броварське ШБУ № 50» (виконавець) 01.12.2023 укладено договір № 199 (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується у відповідності до умов даного договору виконати роботи з «Капітальний ремонт проїзної частини по вул. Романа Співака (від вул. В.А. Бондаренка до вул. А.О. Грановського) в м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області», згідно ДК 021:2015 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (далі по тексту - об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.
Приймання-передача робіт за цим договором здійснюється за актом приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2 та довідкою форми КБ-3 (пункт 2.4. договору).
Згідно з пунктом 3.1. договору підрядник зобов`язаний виконати роботи, визначені цим договором та додатками до нього, з дати підписання договору, але у будь-якому разі до 15.12.2023.
За умовами пункту 3.2. договору строки виконання робіт можуть змінюватись із внесенням відповідних змін у договір у разі: виникнення обставин непереборної сили; за взаємною згодою сторін.
Ціна цього договору визначається згідно з пропозицією переможця процедури закупівлі. Договірна ціна загального обсягу робіт визначена на підставі проєктно-кошторисної документації і складає 2 307 154,51 гривень (пункт 4.1.).
Відповідно до пункту 8.3. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання своїх зобов`язань за договором при закупівлі робіт за державні кошти підрядник сплачує замовнику, за кожний день прострочення неустойку (пеню), у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неустойка (пеня), від ціни невиконаних робіт з дня отримання бюджетних коштів.
Згідно з пунктом 8.4. договору, у разі істотного порушення підрядником умов цього договору, замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку за умови попереднього письмового повідомлення підрядника про розірвання договору та з обґрунтуванням підстав для розірвання. Істотними порушеннями є: несвоєчасне виконання робіт (прострочення понад 7 робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання робіт). У випадку істотного порушення умов договору підрядником замовник має право вимагати від підрядника сплати штрафу на свою користь у розмірі 10% від вартості договору.
Договір є укладеним з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2023 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.2. договору).
За змістом пункту 10.13. договору визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт, і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178: 3
) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг  у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинило таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 
7) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Додатками до договору є: Кошторисна документація (договірна ціна, локальні кошториси, відомість ресурсів, зведення об`ємів та вартість робіт по локальному кошторису) (додаток № 1); Календарний графік виконання робіт (додаток № 2); Графік фінансування виконання робіт (додаток № 3).
Згідно підписаного обома сторонами додатку № 2 до договору встановлено графік виконання робіт, згідно якого: період виконання робіт «Земляне полотно» 04.12.2023-06.12.2023; період виконання робіт «Улаштування дорожнього одягу» 07.12.2023-12.12.2023; період виконання робіт «Улаштування покриття на з`їздах» 13.12.2023-15.12.2023.
Станом на 14.12.2023 відповідачем було виконано підрядні роботи на суму 694 120,01 гривень, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року № 1 від 14.12.2023, які позивачем повністю оплачені, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.12.2023 № 1632.
Додатковою угодою від 28.12.2023 № 1 (далі - додаткова угода № 1/оспорювана угода) сторони, керуючись підпунктом 4 пункту 19 Особливостей, які затверджені постановою Уряду № 1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі - Особливості) частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України, частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України, та з урахуванням погодних умов, що документально підтверджені листом від 07.12.2023 № 1529/2, які унеможливлюють виконання зобов`язань згідно з пунктом 10.2. договору, погодили внести зміни до умов договору, зокрема пунктів 3.1., 10.2. договору, додатку № 2 «Календарний графік виконання робіт» та викласти такі пункти в наступній редакції: 
« 3.1. Підрядник зобов`язаний виконати роботи, визначені цим договором та додатками до нього, з дати підписання договору, але у будь-якому разі до 31.10.2024; 10.2. договір є укладеним з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2024 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.».
Згідно підписаного обома сторонами додатку № 2 до договору,  в редакції додаткової угоди від 28.12.2023 № 1, період виконання робіт «Земляне полотно» квітень-травень 2024 року; період виконання робіт «Улаштування дорожнього одягу» 04.12.2023-12.12.2023 та червень-липень 2024 року; період виконання робіт «Улаштування покриття на з`їздах» 13.12.2023-15.12.2023 та серпень-жовтень 2024 року.
Додатковою угодою від 07.03.2024 № 2 сторони, зокрема, дійшли згоди про наступне:
2.  Викласти в новій редакції додаток № 1 - договірна ціна; додаток № 2 - календарний графік виконання робіт та додаток № 3 - графік фінансування виконання робіт.
3.  На виконання висновку Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 29.02.2024, за результатами проведенного моніторингу закупівлі «Капітальний ремонт проїзної частини по вул. Романа Співака (від вул. В.А. Бондаренка до вул. А.О. Грановського) в м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області», згідно ДК 021:2015 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), сторони дійшли згоди достроково розірвати (припинити) дію договору від 01.12.2023 № 199.
5.  Підрядник виконав роботи на суму 694 120,01 грн з ПДВ, а замовник прийняв роботи та здійснив оплату в сумі 694 120,01 грн з ПДВ.
Звертаючись до суду із заявленим позовом прокурор зазначив, що згідно пояснень позивача, наданими на запит Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, додаткова угода № 1 до договору укладена на підставі листа ПрАТ «Броварське ШБУ № 50» від 07.12.2023 № 1529/3/1 з інформацією про не можливість якісного виконання робіт з улаштування асфальтобетонних сумішей з дотриманням норм ДБП В.2.3-4:2015 та ДСТУ Б.В.2.7-119:2011 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний» в зв`язку з різким погіршенням погодних умов та виходячи із прогнозів погоди на метеосайтах у грудні 2023 року.
При цьому, як стверджує прокурор, замовник у своїх поясненнях, наданих Управлінню Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, документально не підтвердив виникнення об`єктивних обставин, у тому числі непереборної сили, що спричинили продовження виконання зобов`язань та строку дії договору терміном на 1 рік (до 31.12.2024), та яких не існувало на час укладання договору.
На переконання прокурора, продовження строків виконання робіт та строку дії договору до 31.12.2024, які відповідач за умовами договору був зобов`язаний виконати до 15.12.2023, на підставі листа підрядника не є достатнім документальним підтвердженням об`єктивних обставин, що спричинили продовження строків виконання зобов`язань та дії договору, з огляду на що додаткова угода від 28.12.2023 № 1 до договору укладена з порушенням вимог п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та підпункту 4 пункту 19 Постанови № 1178, відтак підлягає визнанню судом недійсним.
Крім того, зважаючи на неналежне виконання відповідачем умов договору, що проявилося в порушенні строків виконання робіт, прокурор просить стягнути з відповідача штрафні санкції застосовані до відповідача на підставі пунктів 8.3., 8.4. договору, а саме пеню у сумі 108 515,39 грн, нарахування якої здійснено за період з 16.12.2023 по 06.03.2024 (дата, що передувала розірванню договору згідно додаткової угоди № 2 від 07.03.2023), та штраф у сумі 230 715,46 грн, що становить 10% від вартості невиконаних робіт.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Закон України "Про прокуратуру" визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Так, відповідно до частин 3-5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
В обґрунтування підстав представництва прокурора в суді прокурор, посилаючись на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", вказав, що договір між позивачем та відповідачем був укладений всупереч вимогам законодавства щодо визначення ціни товару з включенням податку на додану вартість, що призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів.
Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»  вбачається, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття «компетентний орган» вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
У даному випадку прокурор, звертаючись до суду, позивачем визначив Остерську міську раду, як замовника закупівлі та головного розпорядника бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалась закупівля послуг.
Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Отже Остерська міська рада, як сторона договору та орган місцевого самоврядування, у розумінні ст. 22 БК України є головним розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля послуг за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.
Колегія суддів звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, у якій наведено такі правові висновки:
"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. 
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".
З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді прокурор звернувся до позивача із листом від 03.10.2024 № 50-77-4138вих-24, в якому посилаючись на обставини укладення договору та додаткових угод до договору, а також висновки про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-11-13-002777-а, вказав, що під час укладення сторонами додаткових угод до договору встановлено порушення вимог, зокрема, підпункту 4 пункту 19 Особливостей. 
У зв`язку з чим прокурор просив у строк до 30.10.2024 надати документи, що стосуються предмета закупівлі, а також повідомити чи вживались/будуть вживатись Міськрадою заходи щодо стягнення з ПрАТ «Броварське ШБУ № 50» штрафних санкцій за порушення умов договору в частині порушення строків виконання робіт.
У відповідь на вказаний лист позивач листом від 30.10.2024 № 1935/03-09 повідомив прокурора про те, що у Міськради відсутні претензії до ПрАТ «Броварське ШБУ № 50» стосовно виконаних робіт, адже недотримання графіку виконання робіт спричинено настанням форс-мажорних обставин. Тому підстави для звернення до суду з вимогами до підрядника відсутні, з огляду на відсутність факту порушення, невизнання або оспорення прав та/або охоронюваних законом інтересів Остерської територіальної громади.
Повідомленням від 24.12.2024 № 50-77-5248вих-24 Прокуратура повідомила Міськраду про намір звернення до суду в інтересах держави в особі Міськради з позовом про визнання недійсною додаткової угоди № 1 та стягнення штрафних санкцій за договором.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор дотримався вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України щодо умов такого звернення, а саме: обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Стосовно суті заявлених позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першою  статті 215 ЦК України  підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою  статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою  статті 215 ЦК України  передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з абзацом 1 частини першої  статті 216 ЦК України  недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у  статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив  Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до частини першої  статті 651 ЦК України  зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України "Про публічні закупівлі"  не містить виключень з цього правила.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої  статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"  (в редакції чинній на момент укладення договору) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
Також відповідно до пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, що затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 № 1178, в редакції чинній на час укладення спірної додаткової угоди, істотні умови договору про закупівлю (крім договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг для/з будівництва, ремонту та інших інженерно-технічних заходів із захисту об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури за основними технічними показниками, погодженими Міненерго) не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (пункт 4).
Отже, виходячи з аналізу наведених норм, зміна істотних умов договору про закупівлю, зокрема в частині продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань є правомірною виключно у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження; документально підтверджених обставин непереборної сили; документально підтверджених обставин затримки фінансування витрат замовника, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на момент підписання договору позивачем та відповідачем були погоджені всі його істотні умови: предмет, строк виконання зобов`язань за договором (15.12.2023) та строк його дії (до 31.12.2023) відповідно до вимог  Закону України «Про публічні закупівлі».
У подальшому додатковою угодою № 1 строк виконання відповідачем зобов`язань за договором було продовжено до 31.10.2024, а строк дії договору до 31.12.2024.
При цьому, зі змісту спірної додаткової угоди вбачається, що зміни строку виконання зобов`язання були внесені без посилань на документально підтверджені об`єктивні обставини, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, а лише з посиланням на лист відповідача № 1529/3/1 від 07.12.2023.
Отже, у розглядуваних відносинах відсутні підтверджені обставини непереборної сили, як підстави для зміни істотної умови як строк виконання зобов`язань, що вказує на те, що будь-яких законних підстав та документально підтверджених об`єктивних обставин для продовження строку виконання робіт та дії договору на дату укладення спірної додаткової угоди не існувало.
Посилання відповідача на те, що в період з 04.12.2023 по 15.12.2023 середня температура повітря трималась нижче 5 градусів, мали місце опади, що впливало на можливість виконання належним чином робіт із асфальтування доріг, є необґрунтованим, оскільки при укладенні договору від 01.12.2023,  відповідач був обізнаний із строком виконання своїх зобов`язань, які припадали на грудень місяць.
Більше того, згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2023, який підписано сторонами 14.12.2023, ПрАТ «Броварське ШБУ № 50» виконало частину робіт, а саме улаштування дорожнього одягу та улаштування покриття на з`їздах на суму 694 120,01 грн. Тобто роботи виконувалися за найнижчих температур грудня 2023 року .
Таким чином, як вірно встановив суд першої інстанції, відповідачем не надано будь-якого документального підтвердження виникнення саме після укладення договору об`єктивних обставин, що спричинили продовження строку його дії та виконання взятих на себе сторонами зобов`язань.
Укладення спірної додаткової угоди про продовження строку виконання робіт без належного обґрунтованого документального підтвердження виникнення об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження строку, у тому числі непереборної сили, спотворює результати торгів та нівелює економію часу, яку було отримано під час підписання договору.
А можливість зміни строку виконання робіт внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та  статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі».
А тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що додаткова угода від 28.12.2023 № 1 до договору укладена з порушенням вимог частини п`ятої  статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», підпункту 4 пункту 19 Особливостей, тому підлягає визнанню недійсною відповідно до статей  203,  215 Цивільного кодексу України.
Стосовно нарахованих пені та штрафу колегія суддів відзначає наступне.
Статтею 530 Цивільного кодексу України  передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до  ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до  ст. 610 Цивільного кодексу України  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1  ст. 612 Цивільного кодексу України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вірно встановив суд першої інстанції, за умовами пункту 4.1. договору та графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору, відповідач зобов`язався виконати підрядні роботи у строк до 15.12.2023.
Станом на 15.12.2023 виконані роботи лише на суму 694 120,01 грн, водночас сума невиконаних робіт становить 1 613 634,60 грн.
Отже відповідач є таким, що прострочив виконання обумовлених договором робіт.
Відтак, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений договором, відповідач допустив порушення зобов`язання.
Згідно зі  ст. 611 Цивільного кодексу України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до пункту 8.3. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання своїх зобов`язань за договором при закупівлі робіт за державні кошти підрядник сплачує замовнику, за кожний день прострочення неустойку (пеню), у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неустойка (пеня), від ціни невиконаних робіт з дня отримання бюджетних коштів, а згідно з пунктом 8.4. договору, у випадку істотного порушення умов договору підрядником замовник має право вимагати від підрядника сплати штрафу на свою користь у розмірі 10% від вартості договору.
Згідно п. 8.4. договору під істотним порушенням договору є, зокрема, несвоєчасне виконання робіт (прострочення понад 7 робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання робіт).
Відповідно до вимог  ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Перевіривши наданий здійснений судом першої інстанції розрахунок пені та штрафу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог шляхом стягнення з відповідача пені у розмірі 108 515,39 грн за період з 16.12.2023 по 06.03.2024 та штрафу у сумі 230 715,46 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2025 у справі №911/97/25.
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління № 50» на рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2025 у справі №911/97/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2025 у справі №911/97/25 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №911/97/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 15.12.2025 

Головуючий суддя                                                            М.А. Барсук 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Руденко