Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2026  	Справа №607/24749/25 Провадження №2/607/362/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з 26.11.2025 і до повноліття дитини.
Позов мотивовано тим, що спільна донька перебуває на її утриманні.
Відповідач через свого представника звернувся в суд із з заявою, в якій визнав позов щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 4000 грн в місяць.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Сторони в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу в їх відсутності.
Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.
В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 , що видно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яка проживає із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.
Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В силу вимог статті 182 СК суд, при визначенні розміру аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  інші обставини, що мають істотне значення.  Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.  
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.  Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.  Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Оскільки неповнолітня донька зареєстрована та постійно проживає спільно з матір`ю, на її користь слід стягнути аліменти із відповідача.
Зважаючи на матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, його вік, те що він працездатний, інших утриманців не має, тому, суд доходить переконання, що аліменти на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень.
Такий розмір аліментів приблизно відповідає (дещо більший) мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно статті 182 Сімейного кодексу України.
Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
При цьому, суд враховує і обов`язок матері утримувати доньку, а також визнання позову відповідачем.
Тому, позов підлягає до задоволення.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.
На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-283, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 26.11.2025 і до повноліття дитини.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяця підлягає до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя	В. М. Позняк