РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року 	м. Рівне	№460/12558/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕТРАНССЕРВІС" 	
до	Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті 	
 	про визнання протиправною та скасування постанови, -	

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕТРАНССЕРВІС" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №071874 від 01.07.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що отримав постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки від 01.07.2025 № 071874. Зі змісту спірної постанови зазначено, що позивачем допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”. Постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕТРАНССЕРВІС" адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн. Вважає, вказану постанову протиправною та просить суд скасувати з таких підстав: водій надавав роздруківки інформації про роботу та відпочинок за періоди з 18.05.2025 з 23.год.54 хв. по 20.05.2025 по 09 год.43 хв. та з 23.05.2025 19.год.06 хв. по 26.05.2025 10 год.50 хв., а також надавав для перевірки бланк підтвердження діяльності за вказані періоди, а інспектором помилково було зазначено про його відсутність; акт №ОАР017585 від 30.05.2025 складений з помилками та опечатками, а тому постанова винесена на підставі цього Акту є незаконною. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду 28.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву. 
Позивач неодноразово подавав заяви про забезпечення позову. Ухвалою від 23.07.2025 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду; ухвалою від 30.07.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕТРАНССЕРВІС" про забезпечення позову у справі №460/12558/25 відмовлено; ухвалою від 07.08.2025 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду. 
Відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позивача притягнуто до відповідальності не за відсутність роздруківки з цифрового тахографа, а за відсутність інформації про час роботи та відпочинку водія ОСОБА_1 за період з 18.05.2025 з 23 год. 54 хв. по 20.05.2025 09 год 43 хв. та з 23.05.2025 з 19 год.06 хв. по 26.05.2025 10 год 50 хв, а також відсутній бланк підтвердження діяльності за вказаний період. Вказує, що водієм було надано бланк підтвердження діяльності, відповідно до якого він з 23 год. 56 хв. 18.05.2025 по 10 год. 55 хв. 26.05.2025 знаходився у відпустці або на відпочинку. Водночас, з наданих роздруківок на паперовому носії режимів роботи та відпочинку вбачається, що водій керував транспортним засобом 20, 21, 22, 23 травня 2025, що суперечить інформації, яка вказана в бланку підтвердження діяльності. За наведеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Оскільки розгляд справи здійснюється в спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке. 
Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області було проведено перевірку транспортного засобу Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHWARZMULLER реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «РІВНЕТРАНССЕРВІС». 
Під час проведення перевірки було складено Акт №ОАР017585 від 30.05.2025 та встановлено порушення ст. 34, 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: під час здійснення міжнародних вантажних перевезень перевізник не забезпечив умови праці та відпочинку водія згідно вимог ЄУТР, а саме: відсутня інформація про роботу та відпочинок водія за період з 18.05.2025 з 23 год. 54 хв. по 20.05.2025 09 год 43 хв. та з 23.05.2025 з 19 год.06 хв. по 26.05.2025 10 год 50 хв, а також відсутній бланк підтвердження діяльності за вказаний період. 
Водій ОСОБА_1 з актом ознайомлений, від пояснень відмовився.
Водієм було надано бланк підтвердження діяльності, відповідно до якого він з 23 год. 56 хв. 18.05.2025 по 10 год. 55 хв. 26.05.2025 знаходився у відпустці або на відпочинку.
Водночас з наданих роздруківок на паперовому носії режимів роботи та відпочинку вбачається, що водій керував транспортним засобом 20, 21, 22, 23 травня 2025, що суперечить інформації, яка вказана в бланку підтвердження діяльності. 
Вказаний Акт було передано до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області для розгляду справи за місцезнаходженням автомобільного перевізника. 
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу №071874 від 01.07.2025 до перевізника ТОВ «РІВНЕТРАНССЕРВІС» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн. за порушення статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон №2344-ІІІ), відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини першої статті 60 цього Закону.
Не погодившись з вказаною постановою ТОВ «РІВНЕТРАНССЕРВІС» звернулося до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - рейдова перевірка). 
Пунктом 2 Порядку №1567 визначено, що рейдовим перевіркам підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пункту 5 цього Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами, розробляється Укртрансбезпекою і затверджується Мінрозвитку.
Згідно пункту 5 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки посадові особи мають право: використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що водій транспортного засобу після зупинки транспортного засобу зобов`язаний надавати посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством про автомобільний транспорт, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. 
У разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки) (Пункт 13 цього Порядку). 
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16 квітня 2025 року № 703 затверджено Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті. (далі – Перелік №703). 
Пунктом 3 Розділу ІІІ цього Переліку передбачено наявність у водія транспортного засобу резидента України документів, на підставі яких виконується міжнародні перевезення вантажів резидентами України. 
Зокрема водій повинен мати та надати для перевірки: реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв – тахокарти, а у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом – роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв.
Також підпунктом 3 пункту 3 Розділу ІІІ цього Переліку передбачено перевірку дотримання водієм(ями) режиму праці та відпочинку відповідно до ЄУТР. 
Частиною першою статті 53 Закону № 2344-ІІІ визначено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень. 
Згідно з ч. 8 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. 
Тобто, роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, який передбачений ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт», необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф.
Крім того, 11.10.2005р. набув чинності Закон України № 2819-IV від 07.09.2005р. Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
20.12.2010р. набрала чинності Поправка № 6 до ЄУТР у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланка підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Тобто, норми ЄУТР розмежовують такі документи як реєстраційний листок та роздруківка.
Щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія це тахокарти, які використовуються в аналоговому тахографі. 
У свою чергу, для цифрових тахографів не використовуються щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія; для цього приладу необхідно використовувати карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія. 
З аналізу наведеного законодавства вбачається, що автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються вантажні перевезення. 
Крім того, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб Укртрансбезпеки, надавати їм тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Законодавець чітко встановив обов`язок водія надати при перевірці відповідному державному органу особисту картку для цифрового тахографу та щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія (роздруківка даних роботи цифрового тахографа), а транспортного підприємства забезпечити їх наявність у такого водія.
З фактичних обставин справи видно, що на автомобілі позивача облаштовано цифровий тахограф, який не використовує щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія, а використовує карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія.
Позивача притягнуто до відповідальності не за відсутність роздруківки з цифрового тахографа, а за відсутність інформації про час роботи та відпочинку водія ОСОБА_1 за період з 18.05.2025 з 23 год. 54 хв. по 20.05.2025 09 год 43 хв. та з 23.05.2025 з 19 год.06 хв. по 26.05.2025 10 год 50 хв, а також відсутній бланк підтвердження діяльності за вказаний період.
В ході розгляду справи встановлено, що водій надав бланк підтвердження діяльності, відповідно до якого він з 23 год. 56 хв. 18.05.2025 по 10 год. 55 хв. 26.05.2025 знаходився у відпустці або на відпочинку. Водночас з наданих роздруківок на паперовому носії режимів роботи та відпочинку вбачається, що водій керував транспортним засобом 20, 21, 22, 23 травня 2025, що суперечить інформації, яка вказана в бланку підтвердження діяльності.
Бланк підтвердження діяльності (а.с.7) суперечить зробленим під час проведення перевірки роздруківкам на паперовому носії режимів роботи та відпочинку водія, оскільки відповідно до бланку підтвердження діяльності водій ОСОБА_2 з 23 год. 56 хв. 18.05.2025 по 10 год. 55 хв. 26.05.2025 знаходився у відпустці або на відпочинку, при цьому роздруківки цифрового тахографа містять інформацію (піктограми), які свідчать про те, що 20.05.2025, 21.05.2025, 22.05.2025 та 23.05.2025 водій ОСОБА_3 здійснював керування транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить позивачу. 
Так, з наданих відповідачем роздруківок з цифрового тахографа за 20-23.05.2025 видно, що автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 та карткою водія ОСОБА_4 20.05.2025 проїхав 315 км., 21.05.2025 – 162 км., 22.05.2025 – 264 км., 23.05.2025 – 551 км.
А відтак, бланк підтвердження діяльності від 26.05.2024 суперечить відображеному на роздруківках цифрового тахографа дійсному часу роботи та відпочинку водія ОСОБА_5 , а тому такий бланк підтвердження діяльності правомірно не взято до уваги відповідачем, оскільки в ньому відображена недостовірна інформація. 
За наведеного, суд погоджується з доводами відповідача про те, що за період з 18.05.2025 з 23 год. 54 хв. по 20.05.2025 09 год 43 хв. та з 23.05.2025 з 19 год.06 хв. по 26.05.2025 10 год 50 хв. відсутня інформація про час роботи та відпочинку водія ОСОБА_1 , що є підставою для застосування до позивача штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» (абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III).
Щодо зауважень позивача, які стосуються змісту постанови та акту, то такі описки не є істотними та не спростовують факту вчиненого порушення, а отже не могли слугувати підставою для винесення помилкового рішення. 
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. 
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. 
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. 
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. 
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18. 
Враховуюче вищевикладене суд зазначає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і не порушив права та інтереси позивача у справі, а вказана постанова відповідає встановленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості. 
Позивачем під час розгляду справи не було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи було спростовано відповідачем. 
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. 
З огляду на викладене, постанова відповідача про застосування адміністративно - господарського штрафу від 01.07.2025 № 071874 - є правомірною та не підлягає скасуванню.
Оскільки судом не встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно залишити без задоволення. 
Підстав для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕТРАНССЕРВІС" до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №071874 від 01.07.2015 - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 05 лютого 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕТРАНССЕРВІС" (вул. Мазепи, 29/20,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 33276798) 
Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Відінська, буд. 8,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845) 

Суддя       С.М. Дуляницька