Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Справа№200/8630/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місто Харків,пл. Свободи, 5, Держпром 3 під, 2 поверх, РНОКПП 14099344) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 27.10.2025 відповідачем було прийнято рішення № 2000-0304-9/166134 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем не було враховано до страхового стажу період навчання згідно диплому (ЛВ НОМЕР_2 від 19.06.1997), оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_2 ). Також надані позивачем довідки про періоди роботи та про суми нарахованої заробітної плати від 17.03.2023 № 106/01, від 12.08.2024 № 1199/03-1, № 1199/03-2, № 1199/03-1, видані підприємством Донецької народної республіки, не створюють правових наслідків.
Позивач вважає, що періоди стажу в достатній мірі підтверджуються даними трудової книжки, вважає свої права порушеними та просить суд:
визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 2000-0304-9/166134 від 27.10.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком 2 періоди її роботи з 02.07.1990 по 30.11.1990 р, з 29.12.1992 по 14.03.2002 рік на посаді пробовідбірник в структурному підрозділі "Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів" республіканського підприємства "Оржонікідзевугілля";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового період її навчання в «Дніпровському гірничому інституті»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 20.10.2025 року.
Ухвалою суду від 12.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
08.12.2025 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що Головним управлінням питання призначення Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням рішення КСУ, не розглядалось, оскільки вона не зверталась з такою заявою.
Щодо неврахування певних періодів до стажу за Списком 2, відповідач вважає, що ці періоди не підтверджуються трудовою книжкою та потребують надання уточнюючих довідок. Враховуючи, що підприємства, де у спірні періоди стажу, працював позивач, знаходяться на неконтрольованій території, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії повинно бути здійснене на умовах Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1.
До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому (ЛВ НОМЕР_2 від 19.06.1997), оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_2 ). Також період навчання становить 7 років, що перевищує встановлений термін та перетинається з періодом роботи відповідно трудовій книжці НОМЕР_3 .
Позивача повідомлено, що для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з місця навчання із зазначенням періодів, форми навчання та присвоєння кваліфікації видану на підставі первинних документів.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 02.07.1990 по 30.11.1990 та з 29.12.1992 по 14.03.2002, оскільки відсутня довідка відповідно до додатку №5 п. 20 Порядку №637 та поданням Позивачем заяви про призначення пенсії за вислугу років.
Надані довідки про періоди роботи та про суми нарахованої заробітної плати від 17.03.2023 №106/01, від 12.08.2024 №1199/03-1, №1199/03-2, №1199/03-1, видані підприємством Донецької народної республіки, не створюють правових наслідків.
На підставі вказаних аргументів відповідач просив відмовити в задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , 20.10.2025 року звернулась через до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Відповідно даних трудової книжки позивача НОМЕР_3 (в частині спірних періодів) ОСОБА_1 : 
з 02.07.1990 по 30.11.1990 р. працювала на посаді пробовідбірник в структурному підрозділі "Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів" ДП "Оржонікідзевугілля";
з 29.12.1992 по 14.03.2002 рік працювала на посаді пробовідбірник в структурному підрозділі "Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів" ДП "Оржонікідзевугілля";
Згідно Диплому ЛВ ВЕ№ 005228 від 19.06.1997, ОСОБА_1 закінчила Державну гірничу академію України (Національний технічний університет «Дніпровська політехніка») за спеціальністю «Економіка підприємства».
Відповідно Архівної довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 10.09.2024 №20/376 (яка була надана відповідачу із заявою про призначення пенсії), ОСОБА_1 , 01.08.1991 року зарахована на 1 курс денного відділення механіко-машинобудівного факультету, спец. «Збагачення корисних копалин», 26.10.1992 переведена на 2 курс заочного факультету спец. «Економіка та управління в галузях гірничої промисловості». Відрахована 30.06.1997 у зв`язку із закінченням навчання.
Також згідно Наказу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 21.10.2024 року № 1395-3с, диплом НОМЕР_4 від 19.06.1997, виданий на ім`я ОСОБА_1 вважати вірним на ім`я ОСОБА_1 .
Згідно спірного рішення відповідача від 27.10.2025 року № 262640007518, прийнятого за результатами заяви ОСОБА_1 від 20.10.1925 р., в призначенні пенсії відмовлено. Зазначено, що Вік заявника 52 роки 04 місяці 01 день.
Необхідний пільговий стаж відповідно до абзацу другого пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» на 10.10.2017 року мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення такої пенсії.
Статтею 4 Закону визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” будь які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Страховий стаж роботи заявника на день звернення становить 32 роки 08 днів
За результатом розгляду наданих документів, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому (ЛВ НОМЕР_2 від 19.06.1997), оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_2 ).
Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з місця навчання із зазначенням періодів, форми навчання та присвоєння кваліфікації видану на підставі первинних документів. 
Надані довідки про періоди роботи та про суми нарахованої заробітної плати від 17.03.2023 № 106/01, від 12.08.2024 № 1199/03-1, № 1199/03-2, № 1199/03-1, видані підприємством Донецької народної республіки, не створюють правових наслідків.
Право на призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням наданих документів, заявниця не має.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».
Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 1.7, 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3розділу І цього Порядку).
Щодо періодів стажу, які не були враховані до пільгового за Списком № 2.
Як вже було зазначено вище, з 02.07.1990 по 30.11.1990 р. та з 29.12.1992 по 14.03.2002 рік ОСОБА_1 працювала на посаді пробовідбірник в структурному підрозділі "Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів" ДП "Оржонікідзевугілля".
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2,наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі-Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.
Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.
Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно Постанови Ради міністрів СРСР N 1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехов, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах», яка була чинною у період до 25.01.1991 року, професія «Пробовідбирач» віднесена до Списку № 2.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення», яка була чинною у період з 26.01.1991 року по 11.03.1994, професія «Пробовідбирач» (2010100а-17314) віднесена до Списку № 2.
Згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», професія «Пробовідбирач» (2010400а-17314) віднесена до Списку № 2.
Враховуючи неведене суд вважає, що періоди роботи позивача з 02.07.1990 по 30.11.1990 р. та з 29.12.1992 по 14.03.2002 рік підлягають врахуванню до пільгового стажу за Списком № 2.
Щодо неврахування відповідачем до страхового стажу періоду навчання згідно диплому (ЛВ НОМЕР_2 від 19.06.1997), оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_2 ).
Як вже було зазначено вище, відповідно Архівної довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 10.09.2024 №20/376 (яка була надана відповідачу із заявою про призначення пенсії), ОСОБА_1 , 01.08.1991 року зарахована на 1 курс денного відділення механіко-машинобудівного факультету, спец. «Збагачення корисних копалин», 26.10.1992 переведена на 2 курс заочного факультету спец. «Економіка та управління в галузях гірничої промисловості». Відрахована 30.06.1997 у зв`язку із закінченням навчання.
Також згідно Наказу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 21.10.2024 року № 1395-3с, диплом НОМЕР_4 від 19.06.1997, виданий на ім`я ОСОБА_1 вважати вірним на ім`я ОСОБА_1 .
Пунктами «д» частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Таким чином суд вважає, належність диплому НОМЕР_4 від 19.06.1997 саме ОСОБА_1 є доведеною, а відтак період навчання повинен бути зарахованим до страхового стажу.
Також суд зауважує, що довідки від 17.03.2023 № 106/01, від 12.08.2024 № 1199/03-1, № 1199/03-2, № 1199/03-1 визначають розмір заробітної плати позивача та перейменування підприємства, що не є спірним моментом даної справи. 
Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 20.10.2025 року.
Згідно змісту позову, позивач вважає, що має право на розгляд заяви про призначення пенсії із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 в справі № І-р/2020.
Як вже було зазначено вище, законом № 2148-VIII від 03.10.2017 Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 “Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян”.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
Так, п. б ст.13 цього закону в редакції, чинній до з 01.04.2015 передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом “б” статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Рішенням Конституційного суду України №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти “б” - “г” статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти “б” - “г” статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058- ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. 
Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років. Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
В рішенні у зразковій справі №360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII та „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу “якості закону”, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі “Щокін проти України”).
Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи №360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону №1058-ІV. При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).
Аналізуючи спірні правовідносини суд зауважує, що відповідач не надавав оцінці критерію достатності пільгового стажу позивача саме з урахуванням Рішення №1-р/2020 через те, що в заяві про призначення пенсії ОСОБА_1 про таке рішення зазначено не було.
Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В той же час, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржене рішення, повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач (тобто повторно розглянути заяву позивача, за результатом розгляду якої прийнято рішення), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись зазначеним, суд вважає за належне:
визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 2000-0304-9/166134 від 27.10.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком 2 періоди її роботи з 02.07.1990 по 30.11.1990 р, з 29.12.1992 по 14.03.2002 рік на посаді пробовідбірник в структурному підрозділі "Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів" республіканського підприємства "Оржонікідзевугілля";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період її навчання в «Дніпровському гірничому інституті» відповідно Диплома ЛВ ВЕ№ 005228 від 19.06.1997;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. 
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частин 1, 3, 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місто Харків, пл. Свободи, 5, Держпром 3 під, 2 поверх, РНОКПП 14099344) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 2000-0304-9/166134 від 27.10.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком 2 періоди її роботи з 02.07.1990 по 30.11.1990 р, з 29.12.1992 по 14.03.2002 рік на посаді пробовідбірник в структурному підрозділі "Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів" республіканського підприємства "Оржонікідзевугілля".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період її навчання в «Дніпровському гірничому інституті» відповідно Диплома ЛВ ВЕ№ 005228 від 19.06.1997.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 Під`їзд, 2 поверх, ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя В.В. Стойка