ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2026 р. Справа№ 927/844/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Руденко М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Арсенал Страхування"
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 (повний текст складено 11.11.2025)
у справі №927/844/25 (суддя Кузьменко Т.О.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Арсенал Страхування"
до Комунального некомерційного підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради
про стягнення 161 540,00 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Комунального некомерційного підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради про стягнення 161 540,00 грн майнової шкоди.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що товариством за результатами ДТП на підставі Договору страхування наземного транспорту № 116/23-Т/Чн від 22.05.2023 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 321 540,00 грн, а тому відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 108 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Оскільки позивач отримав 160 000,00 грн відшкодування від страховика відповідальності відповідача ПрАТ "СК "ББС", різниця понесених збитків склала 161 540,00 грн, яку останній і просить стягнути з відповідача як роботодавця водія, з вини якого було завдано матеріального збитку.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 у справі №927/844/25 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Арсенал Страхування" суму майнової шкоди в розмірі 54 340,00 грн, судовий збір в розмірі 1 018,58 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що зважаючи на відсутність підстав для виплати суми страхового відшкодування в сумі 2700,00 грн, оскільки калькуляціями на виконання робіт підтверджується виконання ремонтних робіт по відновленню пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля BMW 740ХІ, державний номер НОМЕР_1 , на загальну суму 214 340,00 (31100+132500+3360+47380) грн., то саме на таку суму у позивача виникло право регресу. 
При цьому, враховуючи оплату позивачу страховиком відповідальності відповідача - АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" 160 000,00 грн страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, за висновками суду першої інстанції обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача шкоди понад ліміт відповідальності в розмірі 54 340,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Страхової компанії "Арсенал Страхування" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 у справі №927/844/25 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:
- позивач з метою об`єктивного визначення вартості відновлювального ремонту не здійснював розрахунок на підставі Звіту вартості відновлювального ремонту (який значно дорожчий ніж ремонт на СТО), а за основу розрахунку страхового відшкодування було взято рахунки СТО, де фактично відновлюватиметься пошкоджений транспортний засіб;
- суд першої інстанції, намагаючись з`ясувати, який саме розмір збитку нанесений страхувальнику, помилково ставивши під сумнів виплату страхового відшкодування враховуючи, що виплата проводилася на рахунок СТО, а не безпосередньо страхувальнику, дійшов хибних висновків щодо зменшення суми відшкодування, вираховувавши певні позиції товарів/ робіт/послуг;
- у спірному випадку заміна оливи роздавальної КПП є технологічним процесом відновлювального ремонту (Технологічна заміна);
- позивач відповідно до умов договору страхування здійснює оплату страхового відшкодування лише на підставі рахунку СТО, а не контролює підписання Актів виконаних робіт і тим паче не є відповідальною особою щодо відновлювального ремонту.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №927/844/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхової компанії "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 у справі №927/844/25; повідомлено учасників, що апеляційна скарга буде розглянута у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.05.2023 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №116/23-Т/Чн "КАСКО 50/50", предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, у тому числі причепом до нього та всіма видами транспортних засобів спеціального призначення та додатковим обладнанням до нього. Відповідно до п. 5 договору позивачем прийнято під страховий захист автомобіль типу "легковий седан" марки "BMW 740ХІ", реєстраційний номер НОМЕР_1 2018 року випуску. 
Умовами вказаного Договору з-поміж іншого обумовлено:
- вигодонабувачем є ОСОБА_1 (п. 3 Договору);
- страховими ризиками згідно з п. 22.2 Договору є викрадення; збитки внаслідок ДТП та збитки внаслідок інших подій (п. 7 Договору). При цьому збитками внаслідок ДТП є будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих конструктивних елементів (складових частин) або додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (п. 22.2.2 Договору);
- особи, допущені до керування: будь-яка особа, яка має право керувати ТЗ на законних підставах з мінімальним віком та стажем керування транспортними засобами відповідної категорії, зокрема, вік - 25 років, стаж керування - від 9 років (п. 9.2 Договору);
Згідно пунктів 10, 10.1 Договору загальна страхова сума, у тому числі по ТЗ, становить 1800 000,00 грн.
Строк дії Договору з 28 травня 2023 року, з урахуванням п.п. 23.1, 23,2 Договору, до 27 травня 2024 року, з урахуванням п.п. 23.1, 23.2 Договору (п. 16 Договору).
Пунктом 17 Договору погоджені умови виплати страхового відшкодування, зокрема, "На базі СТО на вибір страховика" (п. 17.1. Договору).
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.11.2023, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.05.2024 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музика Л.І., спадкоємцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з транспортного засобу марки: BMW, моделі: 740ХІ, тип: загальний легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску.
16.05.2024 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 і переходом прав і обов`язків за Договором до ОСОБА_2 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_2 укладено Додатковий договір № 1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №116/23-Т/Чн від 22.05.2023 "КАСКО 50/50" (далі - Додатковий договір).
Пунктом 1 вказаного Додаткового договору сторони погодили розділи 2, 3 Договору викласти в наступній редакції: 2. Страхувальник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Вигодонабувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13.05.2024 р. о 18:30 год в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 105 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілями "BMW 740ХІ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та "Автоспецпром АСПА.941157.018.04" CITROEN JUMPER, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження, зокрема, перший - передньої центральної частини, другий - бокової правої частини.
Стосовно обох учасників ДТП складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №884913 та серії АДД №884912.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.06.2024 у справі № 750/6947/24 (провадження № 3/750/2300/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.06.2024 у справі № 750/6948/24 (провадження № 3/750/2301/24) провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП постановлено закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" страховим полісом №216708875, власник: КНП Чернігівський ОЦЕМД та МК, а ОСОБА_3 - в ПрАТ "СТ "Гарантія" страховим полісом №6875329, власник: ОСОБА_1 .
У зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою водій пошкодженого автомобіля "BMW 740ХІ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 14.05.2024 року звернувся до ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку для відповідної виплати страхового відшкодування.
29.05.2024 року Щербатим Андрієм Анатолійовичем , який має кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна "Оцінка об`єктів в матеріальній формі" (свідоцтво МФ № 7701 від 09.10.2010, видане Фондом державного майна України; свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 8536 від 07.12.2010; сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №626/2023 від 07.11.2023) складено Звіт про оцінку № 104/24 авто-товарознавчого дослідження транспортного засобу (далі - Звіт) за об`єктом оцінки: КТЗ BMW 740ХІ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
За висновком оцінювача згідно зі звітом вартість відновлювального ремонту вказаного легкового автомобіля складає 410 175,20 грн, з яких:
- вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 18 135,25 грн (без ПДВ);
- вартість необхідних для ремонту матеріалів - 25 102,42 грн (без ПДВ);
- вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту - 298 575,00 грн (без ПДВ).
Відповідно до Калькуляції на виконання робіт та використані для цього вузли, деталі та запчастини (рахунок-фактура № 150 від 28.05.2024) та Акту виконаних робіт № 150 від 15.07.2024 постачальник ФОП Петрик П.А. виконав роботи на загальну суму 31 100,00 грн.
В матеріалах справи також наявний рахунок ФОП Леміш Ю.В. (постачальник) № ИНТ-00099 від 01.08.2024 на суму 3360,00 грн та №Инт-00098 від 28.05.2024 на суму 237000,00 грн (платник: ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"), видаткова накладна № 00029 від 15.06.2024 ФОП Леміш Ю.В. на видачу товару на загальну суму 237 000,00 грн без ПДВ.
Відповідно до Калькуляції на виконання робіт та використані для цього вузли, деталі та запчастини для ремонту автомобіля BMW 740ХІ (рахунок-фактура № 1 від 02.08.2024) ФОП Постол Є.А. надав послуги на загальну суму 7 200,00 грн., запасні частини, матеріали товарів на суму 42880,00 грн, а разом - на загальну суму 50 080,00 грн.
Відповідно до страхового акту №006.00854724-1 від 31.05.2024, розрахунку страхового відшкодування від 30.05.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "BMW 740ХІ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 268 100,00 грн.
Відповідно до страхового акту №006.00854724-2 від 02.08.2024, розрахунку страхового відшкодування від 02.08.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "BMW 740ХІ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 53 440,00 грн.
ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 321 540,00 грн згідно з платіжними інструкціями:
- №26929360 від 04.06.2024 на суму 237 000,00 грн (призначення платежу: ІПН НОМЕР_4, страх.виплата ОСОБА_2 , акт №006.00854724-1, від 31.05.2024 зг.рах №Инт-00098 від 28.05.2024. Без ПДВ, отримувач: Леміш Ю.В. ),
- №26929328 від 04.06.2024 на суму 31100,00 грн (призначення платежу: ІПН НОМЕР_4, страх.виплата ОСОБА_2 , акт №006.00854724-1, від 31.05.2024 зг.рах №150 від 28.05.2024. Без ПДВ, отримувач: Петрик П.А. ), 
- №37394436 від 05.08.2024 на суму 50080,00 грн (призначення платежу: ІПН НОМЕР_4, страх.виплата ОСОБА_2 , акт №006.00854724-2, від 02.08.2024 зг.рах №1 від 02.08.2024. Без ПДВ, отримувач: Постол Є.А. ) 
- №37394457 від 05.08.2024 на суму 3360,00 грн (призначення платежу: ІПН НОМЕР_4 , страх.виплата ОСОБА_2 , акт №006.00854724-2, від 02.08.2024 зг.рах №ИНТ-00099 від 01.08.2024. Без ПДВ, отримувач: Леміш Ю.В. ). 
На підставі акту № 119386/1 від 15.08.2024 АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" сплатило в межах ліміту відповідальності за полісом 216708875 згідно з платіжним дорученням № 276156 від 19.08.2024 страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 160 000,00 грн на рахунок ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ".
Після здійсненого відшкодування ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулось із претензією №200824-359/В від 20.08.2021 року до відповідача - власника автомобіля "Автоспецпром АСПА.941157.018.04".
03.10.2024 відповідачем у відповідь на претензію надіслано листа № 1088, за змістом якого відповідач повідомив, що у зв`язку зі смертю страхувальника (вигодонабувача) та припиненням строку дії договору не має законних підстав для задоволення претензії.
Оскільки кошти так і не було перераховано на користь позивача, позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення з відповідача 161 540,00 гривень майнової шкоди.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що зважаючи на відсутність підстав для виплати суми страхового відшкодування в сумі 2700,00 грн, оскільки калькуляціями на виконання робіт підтверджується виконання ремонтних робіт по відновленню пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля BMW 740ХІ, державний номер НОМЕР_1 , на загальну суму 214340,00 (31100+132500+3360+47380) грн., то саме на таку суму у позивача виникло право регресу. 
При цьому, враховуючи оплату позивачу страховиком відповідальності відповідача - АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" 160 000,00 грн страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача шкоди понад ліміт відповідальності в розмірі 54340,00 грн, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку суброгації майнова шкода в сумі 54340,00 грн (321540-160000-2700-104500) грн, решта позовних вимог в сумі 107200,00 грн не підлягають задоволенню.
Однак колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до змісту глави 82 ЦК України законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно зі ст. 979 ЦК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.
Положеннями ст. 980 ЦК України, ст. 89 Закону України "Про страхування" визначено, що предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
За визначенням п. 69 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про страхування" (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
За приписами п. 59 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.
Перелік страхових випадків визначається в договорі страхування за згодою сторін, якщо інше не передбачено законодавством. (ч. 7 ст. 93 Закону України "Про страхування").
Згідно з п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про страхування" страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку (п. 54 ч. 1 ст. 1 Закону).
Згідно зі ст. 94 Закону страхова сума може бути встановлена за окремим об`єктом страхування, страховим випадком, групою страхових випадків, договором страхування в цілому.
Розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору.
У договорі страхування в межах страхової суми можуть визначатися ліміти відповідальності страховика за окремим об`єктом страхування, страховим ризиком або страховим випадком, групою страхових ризиків та/або страхових випадків тощо.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 92 Закону України "Про страхування" страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. 
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №3-303гс15.
Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
Як було вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Договору та вимог ст. 92 Закону України "Про страхування" ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 321 540,00 грн.
При цьому, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з тим, що права власності на автомобіль BMW 740ХІ, державний номер НОМЕР_1 були припинені 07.11.2023 у зв`язку із смертю ОСОБА_1 , а права страхувальника на підставі ст. 100 Закону України "Про страхування" перейшли лише 15.05.2024, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 105 Закону України "Про страхування", норми якого відображені в п. 29.1 Договору, дія договору страхування припиняється та договір втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: 1) закінчення строку дії договору страхування; 2) виконання страховиком зобов`язань перед страхувальником у повному обсязі; 3) несплати страхувальником чергової частини страхової премії у встановлений договором строк (у разі сплати страхової премії частинами). При цьому договір страхування вважається достроково припиненим з дня, наступного за встановленим у договорі страхування днем сплати чергової частини страхової премії, якщо інше не передбачено умовами договору; 4) ліквідації страхувальника - юридичної особи або смерті страхувальника - фізичної особи (крім випадків, передбачених статтею 100 цього Закону); 5) ліквідації страховика у порядку, встановленому законодавством України; 6) набрання законної сили рішенням суду про визнання договору страхування недійсним; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України та договором страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 Закону України "Про страхування" у разі смерті страхувальника - фізичної особи, який уклав договір страхування майна, права і обов`язки страхувальника переходять до осіб, які одержали це майно у спадок та/або у випадку, передбаченому Цивільним кодексом України, вважаються такими, що прийняли спадщину. Страховик та/або спадкоємець має право ініціювати внесення змін до договору страхування щодо заміни страхувальника.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вже було зазначено вище, положеннями ст. 980 ЦК України, ст. 89 Закону України "Про страхування" визначено, що предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування може бути з-поміж іншого майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати. 
Отже, Договором страхування визначається конкретний об`єкт страхування, з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника (іншої особи, визначеної у договорі страхування), та страхові ризики, що пов`язані з цим об`єктом страхування.
Так, об`єктом Договору добровільного страхування наземного транспорту №116/23-Т/Чн від 22.05.2023 "КАСКО 50/50" є автомобіль марки "BMW 740ХІ", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; Страхувальник за вказаним Договором ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; його спадкоємцем за законом є дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, зокрема, автомобіль, який є об`єктом страхування.
З огляду на об`єкт Договору добровільного страхування наземного транспорту №116/23-Т/Чн від 22.05.2023 та обумовлений договором страховий випадок, що пов`язаний саме з цим об`єктом страхування, враховуючи закріплений ст. 92 Закону України "Про страхування" обов`язок страховика здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, нерозривно пов`язаного з об`єктом страхування, а не особою страхувальника, а тому є вірним висновок суду першої інстанції, що правовідносини, які склалися під час виконання Договору добровільного страхування, є такими що не припинилися у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 , а продовжилися за участю його правонаступника (спадкоємця), і права та обов`язки сторін за цим договором, у тому числі право на отримання страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, які належали ОСОБА_1 та увійшли до складу спадщини згідно зі ст. 1218 ЦК України, перейшли до іншої особи (спадкоємиці за законом ОСОБА_2 ) в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відтак, ОСОБА_2 , яка й набула прав та обов`язків за договором, набула і право на отримання страхового відшкодування в силу закону в порядку та на умовах, визначених договором, у зв`язку із чим кошти були правомірно виплачені позивачем в інтересах ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, до позивача у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.
При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Тобто, аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту), укладеного із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець (вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 р. у справі № 426/16825/16-ц).
Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Як вже було зазначено вище, ОСОБА_4 постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.06.2024 у справі № 750/6947/24 (провадження № 3/750/2300/24) визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з матеріалів справи, винний у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу "Автоспецпром АСПА.941157.018.04" Citroen Jumper, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_4 на час вчинення ДТП працював в КНП Чернігівський ОЦЕМД та МК, що підтверджується відповіддю від НПУ, та враховуючи, що відповідач є власником вказаного вище транспортного засобу, а відтак з урахуванням встановленої судовим рішенням у справі № 750/6947/24 (провадження № 3/750/2300/24) вини водія відповідача, останній має відповідати за завдану шкоду.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV (чинний на момент настання страхового випадку) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3); суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі (стаття 4); об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).
Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Враховуючи, що відповідно до наявних у справі відомостей цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Автоспецпром АСПА.941157.018.04" CITROEN JUMPER, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована в АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС", останнє в порядку регресу здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 160 000,00 грн (ліміт відповідальності страховика, визначений полісом № 216708875).
Таким чином різниця між виплаченою позивачем сумою страхової виплати (321 540,00 грн) та отриманого страхового відшкодування від АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" (160 000,00 грн) склала 161 540,00 грн.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 7 ст. 94 Закону України "Про страхування" страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. 
В обґрунтування розміру заподіяної шкоди позивачем надано Звіт про оцінку авто-товарознавчого дослідження транспортного засобу № 104/24 від 29.05.2024 за об`єктом оцінки: КТЗ BMW 740ХІ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до якого за висновком оцінювача вартість відновлювального ремонту вказаного легкового автомобіля складає 410 175,20 грн з ПДВ.
Колегія суддів враховує висновки, наведені у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17, від 20.03.2018 у справі №911/482/17, від 03.07.2019 у справі №910/12722/18, відповідно до яких звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.
ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на підставі страхового акту №006.00854724-1 від 31.05.2024 та страхового акту №006.00854724-2 від 02.08.2024 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 321 540,00 грн на рахунок СТО згідно з платіжними інструкціями №26929360 від 04.06.2024 на суму 237 000,00 грн (отримувач: Леміш Ю.В.), №26929328 від 04.06.2024 на суму 311 00,00 грн (отримувач: Петрик П.А.), №37394436 від 05.08.2024 на суму 50 080,00 грн (отримувач: Постол Є.А.) та №37394457 від 05.08.2024 на суму 3 360,00 грн (отримувач: Леміш Ю.В.). 
Як підставу для проведення вказаної оплати та на підтвердження виконання відновлювального ремонту позивачем до позовної заяви додано розрахунки страхового відшкодування від 30.05.2024 та 02.08.2024, складені ФОП Петрик П.А. калькуляцію на виконання робіт та використані для цього вузли, деталі (рахунок-фактура №150 від 28.05.2024) та запчастини та Акт виконаних робіт № 150 від 15.07.2024 на загальну суму 31 100,00 грн.; видану ФОП Леміш Ю.В. видаткову накладну № 00029 від 15.06.2024 на загальну суму 237 000,00 грн без ПДВ.; рахунки ФОП Леміш Ю.В. (постачальник) №Инт-00098 від 28.05.2024 на суму 237000,00 грн та № ИНТ-00099 від 01.08.2024 на суму 3360,00 грн (платник: ПрАТ "СК "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"), а також складену ФОП Постол Є.А. калькуляцію на виконання робіт та використані для цього вузли, деталі та запчастини для ремонту автомобіля BMW 740ХІ (рахунок-фактура №1 від 02.08.2024) на загальну суму 50 080,00 грн.
Так, суд першої інстанції, здійснивши аналіз відображення/використання запасних частин та матеріалів, оплачених позивачем по рахунку ФОП Леміш Ю.В. №Инт-00098 від 28.05.2024 на суму 237 000,00 грн в калькуляціях на виконання робіт та використані для цього вузли, деталі та запчастини, складених ФОП Петрик П.А. та ФОП Постол Є.А., вказав, що такі запчастини та матеріали як: бампер пер BMW на суму 22000,00 грн, решітка центр низ BMW на суму 3300,00 грн, жалюзі верх BMW на суму 13200,00 грн, решітка ліва BMW на суму 6200,00 грн, решітка права BMW на суму 6200,00 грн, накладка тум ліва BMW на суму 5900,00 грн, кріплення птф BMW на суму 4300,00 грн, накладка центр верх BMW на суму 7500,00 грн, накладка алюм BMW на суму 6500,00 грн, панель монтажна BMW на суму 6700,00 грн, трубка радіатор BMW на суму 2200,00 грн, підсилювач BMW на суму 11900,00 грн, корпус замка капоту BMW на суму 6800,00 грн та кронштейн фари лів BMW на суму 1800,00 грн, а всього на загальну суму 104500,00 грн (без ПДВ) не визначені як використані в жодному акті виконаних робіт/наданих послуг чи калькуляціях, тобто не використовувались під час проведення відновлювального ремонту автомобіля BMW 740ХІ. 
Водночас, такі доводи суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки в рахунку-фактурі № 150 від 28.05.2024, який підтверджує факт проведення відновлювального ремонту автомобіля BMW 740ХІ, наведені наступні роботи, а саме розбирання/збирання та демонтаж/монтаж переднього бампера, ремонт правої та лівої консолі, регулювання крил та ремонт кронштейнів, під час яких і були використані такі матеріали, закуплені згідно рахунку ФОП Леміш Ю.В. №Инт-00098 від 28.05.2024, а саме бампер пер BMW на суму 22000,00 грн, решітка центр низ BMW на суму 3300,00 грн, жалюзі верх BMW на суму 13200,00 грн, решітка ліва BMW на суму 6200,00 грн, решітка права BMW на суму 6200,00 грн, накладка тум ліва BMW на суму 5900,00 грн, кріплення птф BMW на суму 4300,00 грн., накладка центр верх BMW на суму 7500,00 грн, накладка алюм BMW на суму 6500,00 грн, панель монтажна BMW на суму 6700,00 грн, трубка радіатор BMW на суму 2200,00 грн. 
Крім того, суд, вказавши, що підлягають врахуванню у вартість відновлювального ремонту ціна капоту BMW (76500,00 грн) та фари лівої BMW (56000,00 грн) на загальну суму 132500,00 грн, оскільки у калькуляції в рахунку-фактурі №150 від 28.05.2024 вказано про надання послуги із заміну капота та регулювання зазорів, безпідставно виключив із даної послуги матеріал - корпус замка капоту BMW на суму 6800,00 грн, заміна якого також входить до виду даної послуги.
Висновки суду, що вартість підсилювача бампера, заміну якого включено до переліку робіт за вказаною калькуляцією не підлягає врахуванню у вартість відновлювального ремонту ТЗ у зв`язку з відсутністю вказаної запчастини в переліку товарів, які придбавались (рахунки ФОП Леміш Ю.В. №Инт-00098 від 28.05.2024 на суму 237000,00 грн), є необґрунтованими, оскільки у вказаному рахунку є така запчастина, як підсилювач BMW на суму 11 900,00 грн.
Тобто, в рахунку-фактурі № 150 від 28.05.2024 мітяться такі роботи з ремонту пошкодженого автомобіля BMW 740ХІ, як заміна кронштейнів підсилювача бамера, заміна та регулювання фари, під яких були використані матеріали - підсилювач BMW на суму 11900,00 грн, та кронштейн фари лів BMW на суму 1800,00 грн.
Висновки суду, що не підлягають відшкодуванню послуги, наведені в рахунку-фактурі № 1 від 02.08.2024, а саме "заміна оливи роздавальної КПП" на суму 500,00 грн, та вартість матеріалів в п. 3 графи "Назва запчастин" - "олива роздавальної КПП" на суму 2200,00 грн з посиланням на п. 28.2.11 договору, є необґрунтованими, оскільки в даному випадку заміни оливи роздавальної КПП є технологічним процесом відновлювального ремонту транспортного засобу. 
Крім того, суд першої інстанції помилково вдався до оцінки наданих на СТО послуг з ремонту пошкодженого автомобіля BMW 740ХІ, державний номер НОМЕР_1 , вартість витрат на відновлення якого підтверджується належними та допустимими доказами та не спростовано відповідачем, оскільки, як вже було зазначено вище, позивач має право на відшкодування з винної особи різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком.
У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 наголошував, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин:
1) фактичне здійснення ремонту автомобіля;
2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ.
При оцінці обставин справи суд апеляційної інстанції виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, тощо, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Тобто, якщо позивачу недостатньо страхового відшкодування, яке було здійснено страховою компанією винної особи, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.03.2018 у справі №333/1050/15-ц).
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок.
Вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 25.11.2019 у справі №761/41395/16-ц.
Таким чином, у даному випадку розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля, визначається як різниця між страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.
Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 22.04.2021 у справі № 759/7787/18.
Оскільки у даному випадку позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 161 540,00 грн матеріальної шкоди, що є різницею між фактичною вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та страховим відшкодуванням, виплаченим АТ "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС".

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
За таких обставин, з огляду на наведені вище висновки, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 у справі № 927/844/25 підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - частковому скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно із ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги (з урахуванням її подання в електронній формі) покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 у справі № 927/844/25 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2025 у справі № 927/844/25 частково скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.
3. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Чернігівської обласної ради, (код 38510035, вул. Шевченко, 160, м. Чернігів, 14020) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (код ЄДРПОУ 33908322, вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056) суму майнової шкоди в розмірі 161 540,00 грн, судовий збір за подачу позову у розмірі 3 028,00 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
4. Видачу наказу доручити Господарському суду Чернігівської області.
5. Матеріали справи № 927/844/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко