ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року	Справа № 495/7319/25	
 	Номер провадження 3/495/95/2026	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – Кодекс),
встановила:
24.09.2025 до суду надійшли вказані адмінматеріали.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 461930 від 22.09.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення із таким формулюванням: 22.09.2025 о 18:11 в селі Красна Коса по вулиці Лиманська керував авто марки «Тойота Карина», НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд пройшов на місці за допомогою газоаналізатору драгер тест 01631 результат 0,91 проміле, із відео фіксацією, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу.
У судові засідання 05.02.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду належно повідомлений шляхом направлення судової повістки; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи не заявив. 
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який не прибув на судові виклики.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил (п.1.3 ПДР).
За приписами п. 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законом (пункт 1.9 ПДР України).
Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 Кодексу).
Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.
Статтею 251 Кодексу визначено поняття і види доказів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, яку судом враховано під час розгляду цієї справи. 
Відповідно до статті 266 Кодексу огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 461930 від 22.09.2025, рапорт, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; довідка старшого інспектора САП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Петреченко Л., відеозапис.
Сама правова природа норми пункту 2.9. ПДР полягає у тому, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у керуванні транспортним засобом, перебуваючи у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного) або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
У судовому засіданні 08.12.2025 ОСОБА_1 заперечив свою провину та факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Пояснив, що він працює охоронцем ТОВ «Арго Холдінг» у с. Красна Коса по вул. Лиманській, із 21.09.2025 по 23.09.2025 у нього тривала робоча зміна; на території підприємства із 21.09.2025 знаходився його транспортний засіб марки «Тойота Карина», НОМЕР_1 . Працівники поліції прибули на територію підприємства, з`ясували, ТЗ належить ОСОБА_1 , запропонували пройти обстеження на стан сп`яніння. Барчак зазначив, що 22.09.2025 ТЗ не керував, автомобіль другу добу знаходився на території підприємства; не заперечив вживання слабоалкогольних напоїв на роботі. На підтвердження обставин перебування у трудових відносинах із ТОВ «Арго Холдінг» у (с. Красна Коса, вул. Лиманська) ОСОБА_1 надав суду довідку №4 від 18.11.2025.
За результатами дослідження протоколу № 461930 від 22.09.2025 встановлено, що поставлене у провину ОСОБА_1 правопорушення (керування ТЗ у стані алкогольного сп`янінні) вчинене 22.09.2025 о 18:11 у с. Красна Коса по вул. Лиманська.
За результатами дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що обстеження на стан алкогольного сп`яніння здійснено не на проїзній частині, а на загородженій території, ОСОБА_1 надавав поліцейським пояснення, що транспортним засобом 22.09.2025 не керував, однак вживав пиво на роботі.
Вказаним доказом подію керування ОСОБА_1 ТЗ «Тойота Карина», НОМЕР_1 , 22.09.2025 о 18:11 у с. Красна Коса по вул. Лиманська не зафіксовано. 
У свою чергу рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17.
Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 ТЗ «Тойота Карина», НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння 22.09.2025 о 18:11 у с. Красна Коса до матеріалів справи не додано.
За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280,283,284Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя
постановила:
провадження у справі № 495/7319/25 (провадження № 3/495/95/2026) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф. Волкова