ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2346/25 Справа № 214/3429/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 грудня 2025 року м .Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Яковлева Д.С., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2025 року, якою,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Обставини встановлені судом першої інстанції 
Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що 28.01.2025 о 09-50 годині, в м. Кривому Розі по вул. Харцизька, біля будинку №15, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Jeep Patriot д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в спеціальному медичному закладі у лікаря-нарколога за адресою: вул. Бориса Грінченка, буд.27, м. Кривий Ріг. Висновок №180 від 30.01.2025. Зафіксовано на бодікамери 475777, 475775, 475788, 475859, 475357, Video Badge VB-400. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:
З таким судовим рішення не погодився захисник Яковлев Д.С. та оскаржив його в апеляційному порядку.
В клопотанні про поновлення строку зазначає, що про те, що відбувається розгляд справи ОСОБА_1 не знав та про наявність постанови суду першої інстанції йому стало відомо 16.08.2025 року, коли у додатку «Дія» зникло посвідчення водія, одночасно з тим, у додатку «Дія» відсутні відомості про судовий розгляд. З метою надання правової допомоги – його захисником адвокатом Яковлевим Д.С., 17.08.2025 року було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а 20.08.2025 року судом першої інстанції надано матеріали справи для ознайомлення в приміщенні суду. ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної постанови присутнім не був та про наявність судового рішення не знав. Вказує, що судові повістки на адресу особи, що притягається до адміністративної відповідальності не надходили та копія постанови на адресу ОСОБА_1 не надсилалась. Враховуючи вищевикладене просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин та просить рахувати його поважним. 
В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування свої вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки розглянута з грубим порушенням норм процесуального права, з недотриманням норм Конвенції про захист прав і основоположних людини, без належного дослідження доказів, що мають значення для справи. 
Вказує, що судом першої інстанції було порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь в судовому засіданні та позбавлено можливості надати пояснення. 
Наголошує, що судом першої інстанції було порушено принцип безпосередності розгляду справи - до суду не викликалися свідки, зокрема працівники патрульної поліції, які приймали участь в проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .
Зазначає, що рапорти наявні в матеріалах справи не є належним доказом по справі, бо до зазначених рапортів не долучено жодного підтвердження їх достовірності.
Вказує, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не містять фактів руху транспортного засобу та керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Наголошує, що працівниками поліції не було оголошено ознак наркотичного сп`яніння а направлення на огляд від 28.01.2025 року складено без зазначення часу.
Зазначає, що на відеоматеріалах відсутні жодні докази про те, що ОСОБА_1 не з`явився у вказаний час до вказаного місця для складення протоколу.
Вказує, що в матеріалах справи міститься повідомлення про запрошення від 28.01.2025 року на 13.02.2025 року об 11 год. 00 хв. та містить відомості про відмову ОСОБА_1 від отримання даного повідомлення, проте з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність з`явитися на місце зупинки 05.02.2025 року на 10 год. 00 хв.
Зазначає, що матеріали справи містять повідомлення від 10.03.2025 року, від 25.03.2025 року, однак не містять доказів направлення на адресу ОСОБА_1 .
Зазначає, що на думку ОСОБА_1 є підстави для недовіри лікарю, який проводив медичну експертизу, тому що експертизу було проведено не одразу а через два дні іншим лікарем.
25 листопада 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги від захисника Яковлева Д.С.
Наголошує, що в наявному в матеріалах справи медичному висновку зазначено дату огляду 28.01.2025 року об 10:50, однак в цей час ОСОБА_1 ніхто не оглядав, що підтверджують відеозаписи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що працівники поліції подали до суду матеріали справи з призначеним судовим засіданням поза межами строків зберігання біологічних зразків.

Позиції сторін в суді: 
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Яковлев Д.С. про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Однак до зали судового засідання не з`явилсь. До початку судового розгляду від захисника Яковлева Д.С. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без власної участі та без участі ОСОБА_1 . Керуючись вимогами ст.268 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку про розгляд апеляційної скарги без їх участі. 
Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню.
За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
За змістом положень ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Апеляційним судом встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення ОСОБА_1 присутнім не був та про наявність судового рішення не знав. З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вживав заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та надсилав ОСОБА_1 електронну повістку шляхом SMS – сповіщення, що підтверджується довідкою про недоставляння SMS (а/с 20). Також судом було надіслано повістку про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 шляхом надсилання через оператора поштового зв`язку України, державне підприємство (АТ «Укрпошта»), яку не було отримано та повернено назад до суду з зазначених причин на поштовому конверті, а саме: адресат відсутній за вказаною адресою. Постанова суду першої інстанції від 10 червня 2025 року ОСОБА_1 не надсилалася. Апеляційну скаргу надіслано та зареєстровано в канцелярії суду 25 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази надіслання та отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду 1-ї інстанції, а також ураховуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні та вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступні обставини.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Відповідно до п. 16 розділу III Інструкції, на підставі акту медичного огляду видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за керування, в порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху, транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296284 від 10.04.2025, відповідно до якого 28.01.2025 о 09-50 годині, в м. Кривому Розі по вул. Харцизька, біля будинку №15, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Jeep Patriot д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в спеціальному медичному закладі у лікаря-нарколога за адресою: вул. Бориса Грінченка, буд.27, м. Кривий Ріг. Висновок №180 від 30.01.2025. Зафіксовано на бодікамери 475777, 475775, 475788, 475859, 475357, Video Badge VB-400. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 30.01.2025, відповідно до якого останній перебував в стані канабіоїдного сп`яніння (а.с.3);
- направленнями водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КБЛНПД» ДОР від 28.01.2025 (а.с.4);
- рапортами інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ткаченка Д. від 13.02.2025, 02.03.2025, 15.03.2025, 25.03.2025, 03.04.2025, 10.04.2025 (а.с.5-10);
- відеозаписом, який містить фіксацію обставин, за яких ОСОБА_1 проходив огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.11);
- довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , категорія «В» (а.с.12);
- повідомленнями на ім`я ОСОБА_1 про запрошення до підрозділу поліції для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення від 28.01.2025, 10.03.2025 та 25.03.2025 (а.с.13-17);
- карткою обліку адміністративного правопорушення з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 11.04.2025 (а.с.18). 
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника щодо недоведеності факту керування транспортним засобом, оскільки він підтверджений наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому видно, що ОСОБА_1 не заперечує факт того, що керував транспортним засобом, а сам ОСОБА_1 виходить з транспортного засобу зі сторони водія.
При цьому жодних скарг чи заперечень на дії працівників поліції під час його зупинки та подальшого складання протоколу ОСОБА_1 не заявляв. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції відноситься до заявлених захисником доводів критично та не сприймає до уваги.
На наявних в матеріалах справи відеозаписах об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор – пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Досліджений апеляційним судом відеозапис містить зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис неналежним доказом.
Відеозапис містить зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом та факту відмови у проходженні огляду на стану наркотичного сп`яніння.
Запис не містить ознак монтажу чи підробки, а захисник не заперечує відображення на ньому ОСОБА_1 , а також хронології перебігу події вчиненого. Окрім того, зазначений відеозапис є фактично безперервним щодо вчиненого останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.
Відтак, процедура проведення огляду на визначення в особи стану сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю наявних у справі належних та допустимих доказів.
Тобто, працівниками поліції, під час збирання доказів у даній справі про адміністративне правопорушення, була застосована належна правова процедура.
Будь-яких порушень з боку працівників поліції при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.
Зокрема, з відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 , який 28.01.2025 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Він пройшов огляд у закладі охорони здоров`я, де у нього відібрано для дослідження біологічне середовище та 30.01.2025 року складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №180. ОСОБА_1 також було роз`яснено, що заключний висновок буде виготовлено після проведення лабораторного дослідження. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені КУпАП. 
Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 30.01.2025 №180, ОСОБА_1 перебуває в стані канабіоїдного сп`яніння.
Підстав вважати, що вищевказаний висновок складений з порушенням вимог законодавства, наслідком яких могло бути визнання огляду на стан сп`яніння або висновку недійсним, апеляційний суд не вбачає. Такі докази є належними і допустимими та достовірно підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не викликав працівників патрульної поліції, які приймали участь в проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 для допиту як свідків, суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги.
У суду не було підстав для визнання доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, складених та наданих працівниками поліції для розгляду по суті до суду неналежними та такими, що не відповідають дійсності. У суду не виникло потреби для допиту працівників поліції як свідків у зв`язку з наданням достатніх та конкретних доказів у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники патрульної поліції не повідомляли та не надсилали запрошення з датою та місцем складання протоколу спростовуються матеріалами справи, а саме: повідомлення від 28.01.2025 року, 10.03.2025 року та 25.03.2025 року, а також супровідними листами зі вказаним вихідним номером, листи було направлено на адресу зазначену ОСОБА_1 , як адресу проживання. Про дату коли ОСОБА_1 повинен був прибути для складання протоколу було повідомлено особисто, що підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи. Також апеляційний суд зазначає, що згідно інформації, що випливає з наданих до суду рапортів та відео з нагрудних камер поліцейських, працівниками поліції було вжито всіх можливих заходів для забезпечення явки ОСОБА_1 до полку патрульної поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Додатково, апеляційний суд зазначає, що підтвердження неявки ОСОБА_1 зафіксовано на бодікамеру працівника патрульної поліції та додано до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається що 10.04.2025 року до підрозділу полку патрульної поліції за адресою м.Кривий Ріг, вул.Вільної Ічкерії, 11 ОСОБА_1 не з`являвся, що підтверджує працівник поліції, що перебуває на посту пропуску.
Щодо доводів сторони захисту, що працівники поліції подали до суду матеріали справи з призначеним судовим засіданням поза межами строків зберігання біологічних зразків, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, дату складання протоколу неодноразово було перенесено для надання можливість ОСОБА_1 з`явитися до полку патрульної поліції, проте такою можливістю останній не скористався, у зв`язку з чим протокол складено за його відсутності та направлено до суду для розгляду по суті поза межами строків зберігання біологічних зразків.
Відсутність відеозапису складання направлення на огляд водія транспортного засобу на медичний огляд не свідчить про його недійсність, оскільки водій погодився пройти на проведення огляду та був доставлений до закладу охорони здоров`я на підставі такого направлення.
Обставини зафіксовані на відеозаписі свідчать, що порушень вимог ст.266 КУпАП, Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, які б могли мати наслідком недійсність огляду або поставити під сумнів його результати, працівниками поліції та лікарем закладу охорони здоров`я не допущено.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 296284 від 10.04.2025 складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Обставини викладені у протоколі відповідають дійсності та підтверджуються наявними у справі доказами.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про поновлення строку захисника Яковлева Дениса Сергійовича – задовольнити.
Поновити захиснику Яковлеву Денису Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Яковлева Дениса Сергійовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.06.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: