ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року	справа №380/23801/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ОСОБА_1 про скасування постанови,-
в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; код ЄДРПОУ 13814885) з позовом до Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (79000, м. Львів, пл. Шашкевича М., буд. 1; ЄДРПОУ 45813957) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) в якому просить суд:
- скасувати постанову від 24.11.2025 ВП№73330649 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем протиправно винесено постанову від 24.11.2025 у ВП №73330649 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. Позиція ґрунтується на тому, що рішення суду виконано повністю, однак доплата відсутня, так як розмір пенсії, перевищує максимальний розмір. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого – суддю Кухар Н.А.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року залучено до участі в адміністративній справі №380/23801/25 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
Представник відповідача подала відзив на позовну заяву (вх. №5211 від 22.01.2026 року) в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.
07.12.2023 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.
Згідно відповіді боржника з 01.01.2024 загальний розмір пенсійної виплати стягувача становить 20930 грн. також повідомлено, що доплата по рішенню суду відсутня.
24.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.
Станом на 24.11.2025 вимог виконавчого документа не виконано. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Згідно частини 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, – протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу – 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини свідчать про настання відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону України
Постанова державного виконавця про накладення штрафу належить до видів відповідальності за невиконання рішення суду самостійно та за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано одержувачу – ОСОБА_1 в його електронний кабінет 26.12.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Станом на дату винесення судом рішення пояснень щодо предмета позову від представника третьої особи не надходило.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
На виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 73330649, з виконання виконавчого листа № 380/16818/23, виданого 13.11.2023 Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місце знаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; код ЄДРПОУ: 13814885) провести нарахування та виплату з 01.02.2022 року ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
07.12.2023 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.
Згідно відповіді боржника з 01.01.2024 загальний розмір пенсійної виплати стягувача становить 20930 грн. також повідомлено, що доплата по рішенню суду відсутня.
24.11.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.
Позивач вважає, що штраф накладено протиправно, оскільки рішення суду виконано у межах повноважень про що державного виконавця було повідомлено.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404 VIII "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Верховний Суд у Постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Із досліджених судом матеріалів справи установлено, що Головне управління ПФУ у Львівській області проведено перерахунок пенсії на підставі виконавчого листа, однак, доплата відсутня, так як розмір пенсії, перевищує максимальний розмір. 
Щодо обмеження максимальним розміром пенсії суд зазначає, що у рішенні суду зазначено: « Вимога позивача «зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з з 01.02.2022 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 гр, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії» є такою, що заявлена на майбутнє. Більше того, як видно з долученого до матеріалів справи перерахунку з 01.02.2022 року, розмір пенсії позивача не досягав показника максимального розміру пенсії, а згідно перерахунку пенсії з 01.09.2022 року – виплачується, виходячи з розміру 76% грошового забезпечення. А тому, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, суд вважає, що в цій частині позовних вимог належить відмовити.». 
Отже, дії боржника щодо обмеження максимальним розміром пенсії стягувача може бути предметом нового спору.
Таким чином, боржник у межах своїх повноважень рішення суду виконав, про що повідомив державного виконавця.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення на Головне управління штрафу за невиконання судового рішення.
Постанова про накладення на Головне управління Фонду штрафу, як рішення суб`єкта владних повноважень, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до чч. 2, 3 ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ОСОБА_1 про скасування постанови - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ВП№73330649 від 24.11.2025 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 

Суддя	Кухар Наталія Андріївна