Справа № 128/3812/25 
Провадження № 33/801/1202/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У скарзі зазначає, що суд необґрунтовано не визнав причини його неявки у судове засідання, призначене на 27 жовтня 2025 року, поважними, чим безпідставно порушив його права. Судом неповно досліджено наявні у справі докази. Оскільки напередодні він вживав алкогольні напої, він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці, оскільки у нього були обґрунтовані сумніви у точності вимірювального приладу Драгер. Однак, він не відмовлявся від обстеження на стан сп`яніння у медичному закладі. Право пройти огляд у закладі охорони здоров`я роз`яснено йому поліцейським не було. Оскільки протокол був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з порушенням встановленого порядку, тому такий протокол не відповідає критерію допустимості доказів і не може бути покладений в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення. 
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що про винесення оскаржуваної постанови він дізнався лише 05 листопада 2025 року.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким районним судом Вінницької області винесено 28 жовтня 2025 року у відсутність ОСОБА_1 та згідно супровідного листа від 28 жовтня 2025 року направлено ОСОБА_1 (а.с.18-21). 
Останній день визначеного законом строку на подання апеляційної скарги припадав на 07 листопада 2025 року. 
Копію постанови отримано ОСОБА_1 05 листопада 2025 року, що підтверджується копією поштового конверту та відстеженням з сайту Укрпошта (а.с.29-31).
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд 10 листопада 2025 року, тобто на п`ятий день з моменту отримання її копії.
Беручи до уваги, що постанову винесено у відсутність  ОСОБА_1 і апеляційну скаргу подано ним на п`ятий день з моменту отримання її копії, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин та підлягає поновленню. 
У судове засідання, призначене на 20 листопада 2025 року, ОСОБА_1 та адвокат Трепак В.С. не з`явилися. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та його захисник були повідомлені про дату, час і місце судового засідання менше, ніж за три добри до дня розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 27 листопада 2025 року. 
У судове засідання, призначене на 27 листопада 2025 року, ОСОБА_1 та адвокат Трепак В.С. не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету адвоката Трепака В.С. від 21 листопада 2025 року. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення,  не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, двічі в судові засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443703, складеного інспектором відділу поліції №5 (м. Немирів) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Костюком Я.І., 04 вересня 2025 року о 20 год. 20 хв. у с. Оленівка водій ОСОБА_1 керував скутером «Honda Dio» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини; почервоніння шкіри обличчя; нечітка вимова та ходьба. На законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння водій відмовився. Вказаними діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, оскільки він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу, тоді як поліцейський не роз`яснив йому право на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Вказані доводи не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
У пункті 3 вказаного Порядку зазначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 6, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).
З відеозапису нагрудної камери поліцейського встановлено, що у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився. Проте, у подальшому ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд відмовився, підтвердивши у розмові факт вживання перед цим алкогольних напоїв.
Відтак, позиція ОСОБА_1 в цій частині не знайшла своє підтвердження, оскільки він в цілому (і на місці зупинки, і в медичному закладі) відмовився від проходження огляду.
Стверджуючи про те, що розглянувши справу у його відсутність суд допустив порушення його прав, ОСОБА_1 не зазначає, які саме його права були порушені.
Встановлено, що судові засідання у даній справі призначалися судом першої інстанції на 07 жовтня 2025 року та 28 жовтня 2025 року.
06 жовтня ОСОБА_1 було подано заяву про перенесення розгляду справу у зв`язку з його хворобою, підтверджуючих документів заявником надано не було.
Судове засідання 07 жовтня 2025 року було відкладено на 27 жовтня 2025 року у зв`язку з тим, що у м. Вінниці та Вінницькій області у цей день було оголошено повітряну тривогу.
27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 було подано заяву про перенесення слухання справи на іншу дату у зв`язку із хворобою. На підтвердження вказаної обставини до заяви додано консультаційний висновок спеціаліста від 27 жовтня 2025 року.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки встановив, що таке клопотання було подано ОСОБА_1 особисто через канцелярію суду, а з долученого до заяви консультаційного висновку спеціаліста від 27 жовтня 2025 року убачається, що ОСОБА_1 встановлений діагноз – «пошкодження зв`язок правого колінного суглобу з синовіїтом. Двосторонній гонартроз ІІ ст.». Доказів того, що встановлений ОСОБА_1 діагноз перешкоджає йому пересуватися та, відповідно, з`явитися до Вінницького районного суду Вінницької області для розгляду справи 28 жовтня 2025 року до заяви долучено не було. Враховуючи особисте подання через канцелярію суду заяви про відкладення судового розгляду, суд вважає, що перешкоди у зв`язку з хворобою з`явитися у судове засідання у заявника були відсутні. 
Судом також зазначено, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості протягом усього часу перебування справи у провадженні Вінницького районного суду Вінницької області, а саме з 23 вересня 2025 року подати до суду письмові пояснення щодо обставин події, зазначеної у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та подати заяву про розгляд справи без його участі або будь-які інші клопотання, а не лише клопотання про відкладення судового розгляду.
Суд вважав, що неодноразове відкладення розгляду справи зумовлює штучне затягування та призводить до порушення строків розгляду справи, що в свою чергу розцінюється судом як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про можливість прийняти рішення у справі на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі, за відсутності належним чином повідомленої особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки останній не з`явився до суду без поважних причин.
Із вказаного слідує, що ухвалюючи рішення про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції обґрунтував свій висновок в цій частині і такий висновок не спростований ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.
ОСОБА_1 не був позбавлений можливості доводити свою невинуватість під час апеляційного перегляду справи та користуватися наданими йому правами, однак, він двічі в судові засідання (20 листопада та 27 листопада 2025 року) не з`явився. 
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина  ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.Б. Сало