ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2026 р. Справа№ 911/1177/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Руденко М.А. 

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:
від позивача: Сидоренко Ю.А.;
від відповідача : Шинкарик О.П.;
від третьої особи: Сидоренко Ю.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Банк Форвард”
на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2025 (повний текст складено 13.10.2025) 
у справі №911/1177/25 (суддя Бабкіна В.М.)
за позовом Акціонерного товариства “Банк Форвард”
до Приватного акціонерного товариства “Нива”
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання недійсним пункту договору № 1НИВ0230002 від 02.06.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Акціонерне товариство “Банк Форвард” звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Нива”, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним пункту договору № 1НИВ0230002 від 02.06.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявність у договорі пунктів, які передбачають відповідальність орендаря за несвоєчасне виконання зобов`язань перед орендодавцем, створює ситуацію, за якої в АТ “БАНК ФОРВАРД” виникають додаткові зобов`язання, що прямо протирічить ч. 3 ст. 46 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”.
Рішенням Господарського суду Київської області від 28.08.2025 у справі №911/1177/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
01.09.2025 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, за якою ПрАТ “НИВА” просило суд про стягнення з позивача 55 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 18.09.2025 у справі №910/1177/25 заяву Приватного акціонерного товариства “НИВА” про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі № 911/1177/25 задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства “БАНК ФОРВАРД” на користь Приватного акціонерного товариства “НИВА” 20 000 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції, врахувавши заперечення позивача та третьої особи щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу, дійшов висновку, що у даному випадку розумним розміром витрат на послуги адвоката відповідача, які слід покласти до відшкодування за рахунок позивача у даній справі є 20 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство “Банк Форвард” звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.08.2025 у справі №911/1177/25 та ухвалити нове, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розумного розміру, що співмірний складності та обсягу фактично наданих послуг.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- відповідачем не була зроблена заява до закінчення судових дебатів про подачу доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення;
- заявлена відповідачем сума витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою з огляду на характер та складність справи;
- надані відповідачем докази вказують на відсутність підвищеної складності справи та про непропорційність заявленої винагороди обсягу реальної правничої роботи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/1177/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді – Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 09.12.2025.
Ухвалою суду від 09.12.2025 відкладено розгляд справи на 14.01.2026.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України). 
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, актів наданих послуг тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідачем не було зроблено відповідну заяву про подачу доказів до закінчення судових дебатів.
Верховний Суд вже неодноразово висновував, що процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (див. постанови від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21, від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).
Тобто, умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору) є подання сторонню відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.
Так, у відзиві на позову заяву відповідач навів попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу та зазначив, що докази на підтвердження фактично понесених витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Таким чином відповідачем було зроблено відповідну заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були подані 01.09.2025, тобто у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
А тому доводи апелянта в цій частині колегія суддів відхиляє.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. 
На підтвердження понесених судових витрат відповідачем надано договір № 15/02 про надання правової допомоги від 15.02.2021, укладеного між ПрАТ “НИВА” та адвокатом Гнидкою Мирославом Васильовичем, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, органами, міністерствами, та будь-якими судами будь-якої інстанції.
Відповідно до п. 4.1 договору розмір гонорару адвоката сторони вирішили погодити у попередніх розрахунках витрат на професійну правничу допомогу, що складається адвокатом щодо кожного доручення клієнта.
23.04.2025 між ПрАТ “НИВА” та адвокатом Гнидкою Мирославом Васильовичем було укладено додаткову угоду до договору № 15/02 від 15.02.2021, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли до згоди, що гонорар адвоката за представництво в суді першої інстанції та за іншу правничу допомогу, пов?язану із розглядом справи № 911/1177/25 складає суму вартості фактично наданих адвокатом послуг та розраховується наступним чином: 20000,00 грн. за складання і подання відзиву на позовну заяву; 15000,00 грн. за складання і подання заперечення на відповідь на відзив; 5000,00 грн. за участь у судових засіданнях (за кожне засідання); 2000,00 грн. за письмові заяви і клопотання.
Згідно звіту про надану професійну правничу допомогу від 28.08.2025 складеного між ПрАТ “НИВА” та адвокатом Гнидкою Мирославом Васильовичем, адвокат передав, а клієнт прийняв наступну професійну правничу допомогу по представництву інтересів клієнта у Господарському суді Київської області, пов`язану із розглядом справи № 911/1177/25: складання і подання відзиву на позовну заяву, складання і подання заперечення на відповідь на відзив.
28.08.2025 р. ПрАТ “НИВА” та адвокатом Гнидкою Мирославом Васильовичем було підписано акт приймання-передачі наданих послуг на суму 35000,00 грн. із правничої допомоги щодо супроводу судової справи № 911/1177/25 у Господарському суді Київської області.
Окрім того, 05.05.2025 між ПрАТ “НИВА” та адвокатом Шинкарик Ольгою Петрівною було укладено договір № 05/05 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу за окремими письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, органами, міністерствами, та будь-якими судами будь-якої інстанції.
19.05.2025 р. між ПрАТ “НИВА” та адвокатом Шинкарик Ольгою Петрівною було укладено додаткову угоду до договору № 05/05 від 05.05.2021, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли до згоди, що гонорар адвоката за представництво в суді першої інстанції та за іншу правничу допомогу, пов?язану із розглядом справи № 911/1177/25, складає суму вартості фактично наданих адвокатом послуг та розраховується наступним чином: 5000,00 грн. за участь у судових засіданнях (за кожне засідання); 2000,00 грн. за письмові заяви і клопотання.
Згідно звіту про надану професійну правничу допомогу від 28.08.2025, складеного між ПрАТ “НИВА” та адвокатом Шинкарик Ольгою Петрівною, адвокат передав, а клієнт прийняв наступну професійну правничу допомогу по представництву інтересів клієнта у Господарському суді Київської області, пов`язану із розглядом справи № 911/1177/25: участь у судових засіданнях 22.05.2025 р, 10.07.2025 р., 28.07.2025 р., 28.08.2025 р.
28.08.2025 р. ПрАТ “НИВА” та адвокатом Шинкарик Ольгою Петрівною було підписано акт приймання-передачі наданих послуг на суму 20 000,00 грн. із правничої допомоги щодо супроводу судової справи № 911/1177/25 у Господарському суді Київської області.
Стосовно доводів позивача, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності та не є співмірним із обсягом наданих послуг, часом витраченим на виконання відповідних робіт, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд першої інстанції, оцінюючи фактичні витрати з урахуванням всіх аспектів і складності справи, дійшов до вірного висновку, що витрати на правничу допомогу, які відповідач просить відшкодувати за рахунок позивача у розмірі 55 000,00 грн, не є співмірними із обсягом дослідження та аналізу позовної заяви та підготовки і подання відзиву та заперечень на відповідь на відзив, які не потребували складного аналізу правових норм і судової практики, а також не потребували проведення розрахунків, а їх розмір є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на їх надання, та не відповідає критерію розумної необхідності.
Суд першої інстанції також вірно вказав, що заявлена до покладення на позивача вартість участі представника відповідача в судових засіданнях (5000,00 грн. за одне засідання) є завищеною та не відповідає критерію розумного розміру судових витрат.
А тому, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати з урахуванням всіх аспектів і складності справи, керуючись принципом розумності судових витрат, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність покладення на позивача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі апелянт взагалі не обґрунтував неспівмірності заявлених до стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн, не навів доказів необґрунтованості визначеного судом розміру витрат та не зазначив, який розмір витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку є співмірним із заявленим позовом, складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2025 у справі № 911/1177/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 74, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Банк Форвард” на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2025 у справі № 911/1177/25 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2025 у справі № 911/1177/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 911/1177/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повна постанова складена 21.01.2026

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко