ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2025 р. Справа№ 910/2152/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Андрієнка В.В.
суддів: Буравльова С.І. 
Шапрана В.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу  Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»
на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025
у справі № 910/2152/25 (суддя Ковтун С.А.)
За позовом Фізичної особи-підприємця Акімової Альони Андріївни 
до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»
про стягнення 6 552,00 грн,
УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом фізична особа-підприємець Акімова Альона Андріївна до комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про стягнення 6 552,00 грн. 
За твердженням позивача, 6 552,00 грн, які були сплачені позивачем у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки у цей період позивач був звільнений від здійснення плати за договором про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2021-03/05 від 09.03.2021 на підставі рішення Київської міської ради N 4551/4592 від 30.03.2022 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року N 2102-IX».
Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 по справі № 910/2152/25 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на користь Фізичної особи-підприємця Акімової Альони Андріївни 6 552,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн . 
Задовольняючи позовні вимоги суд зазначив, що з урахуванням постанови Верховного Суду від 15.03.2024 у справі № 910/1248/23, позивач був звільнений від оплати оренди за договором № ДНП-2021-03/05 про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування від 09.03.2021, з 24.02.2022 по 31.03.2022 на підставі рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592, у зв`язку з чим, здійснені позивачем оплати за період з 24.02.2022 по 30.03.2022 включено у розмірі 6 552,00 грн (910 грн за лютий 2022 року та 5 642 за березень 2022 року) підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.
Не погодившись з винесеним рішенням, 08.08.2025 Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (через систему «Електронний суд»), звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/2152/25 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Скаржник зазначає, що умовами договору, в тому числі розмір наданих послуг та строки сплати, погодженні сторонами на вільному волевиявленні, а тому виконання всіх передбачених умов є обов`язковими для виконання сторонами; договір діє лише із змінами, викладеними в додаткових угодах до даного договору, які підписані сторонами, оскільки позивач за весь час дії договору не звертався з пропозицією внести будь-які зміни у договір щодо оплати послуг; вимога позивача щодо стягнення безпідставно набутих коштів відповідачем є безпідставною та необґрунтованою, оскільки кошти відповідач отримав на підставі договору, що є належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей), a тому застосування ст. 1212 ЦК України є незаконним.
Крім того, апелянт вважає, що з урахуванням положень рішень Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592 та від 14.05.2022 № 4577/4618, відповідачем правомірно було виставлено рахунки на оплату за лютий та березень 2022 року; враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2024 № 910/1248/23, відповідач вважає, що п. 5 рішення Київської міської ради № 6332/6373 від 18.05.2024 не може застосовуватись при нарахуванні платежів суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування відповідно до укладених з КП «Київтранспарксервіс» договорів, оскільки станом на дату прийняття цього рішення, пункт 1.3. рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592, що регулював питання нарахування платежів таким суб`єктам господарювання було виключено рішенням Київської міської ради № 4577/4618 від 14.05.2022.
Також апелянт вказує про помилковість висновків позивача, що рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592 має зворотню дію у часі, оскільки скасовує цивільну відповідальність особи за невиконання умов договору щодо здійснення оплати з моменту введення 24.02.2022 воєнного стану в Україні та заборгованість не повинна нараховуватись за лютий-березень 2022 року, посилаючись на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні у справі від 09.02.1999 № 1-pn/1999, згідно з яким положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб (людини і громадянина) і не поширюється на юридичних oci6, проте надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті, проте рішення Київської міської ради, на які посилається позивач, не міститься прямої вказівки про надання цим нормативно-правовим актам зворотної дії у часі, а позивач помилково ототожнює поняття «цивільна відповідальність особи» за невиконання умов договору та «невиконання зобов`язання за договором» (несплату заборгованості за надані послуги).
Отже, на думку апелянта, рішення Київської міської ради № 4551/4592 від 30.03.2022 (з урахуванням змін та доповнень, внесених рішенням Київської міської ради № 4569/4610 від 15.04.2022) набрало чинності з моменту оприлюднення та норми зазначені у ньому не поширюються на відносини, що виникли до його оприлюднення, позивач не звільнений від обов`язку оплачувати платежі нараховані за послуги, надані до набрання законної сили рішенням.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025, матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» у справі № 910/2152/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 по справі № 910/2152/25; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
25.08.2025 позивач направив відзив на апеляційну скаргу у якому наголошує на тому, що оскаржувані рішення прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.
Позивач вважає, що суд першої інстанції повно дослідивши обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи та застосувавши норми матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог. Підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що 09.03.2021 комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (сторона-1) та фізична особа-підприємець Акімова Альона Андріївна (сторона-2) уклади договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2021-03/05 (далі – Договір), відповідно до умов якого сторона-1 передає за плату стороні-2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Подільський р-н, вул. Світлицького, 35, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 28 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів.
Вартість експлуатації 1 машиномісця за 1 день в гривнях становить 6,50 грн (п. 4.1 Договору).
Згідно з п. 4.2 Договору загальна ціна договору становить 199290,00 грн, у тому числі ПДВ в сумі 33215,00 грн.
Укладений між сторонами договір є договором найму (оренди), оскільки предметом договору є надання за плату в експлуатацію (користування) майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Подільський р-н, вул. Світлицького, 35 в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 28 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.
Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
30 березня 2022 року Київська міська рада прийняла рішення N 4551/4592 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року N 2102-IX».
Згідно з 1.3.2 рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року N 2102-IX» (далі – Рішення КМР від 30.03.2022) відповідно до статей 327, 726, 762 Цивільного кодексу України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», законів України «Про столицю України - місто-герой Київ», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, з метою забезпечення життєдіяльності міста Києва в умовах воєнного стану Київська міська рада вирішила встановити, що на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року N 2102-IX власники та користувачі транспортних засобів звільняються від оплати за послуги з користування спеціально обладнаними майданчиками для платного паркування транспортних засобів, які надаються комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» згідно з переліком, затвердженим рішенням Київської міської ради, а також звільняються від оплати суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування у відповідності укладених договорів з комунальним підприємством «Київтранспарксервіс».
Об`єднана палата Касаційного господарського суду виснувала, що Рішення КМР від 30.03.2022 звільняє орендарів від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва на період воєнного стану, введеного 24.02.2022, і це рішення пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи, тому воно має зворотну дію у часі і, відповідно, сторона-2 отримала право не здійснювати оплату за договором саме з 24.02.2022. На підтвердження цієї позиції свідчить рішення КМР від 18.05.2023 №6332/6373, яким внесено зміни до Рішення від 30.03.2022, а саме доповнено його пунктом 5 такого змісту: Нарахування за цим рішенням здійснюються, починаючи з 24.02.2022» (пункти 97 та 98 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.03.2024 у справі № 910/1248/23).
Пільги щодо плати суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування відповідно до укладених договорів з комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», тривали до 15.05.2022. Так, 14.05.2022 Київська міська рада прийняла рішення № 4577/4618, яким виключила пункти 1.3.1 та 1.3.2 з рішення Київської міської ради № 4551/4592. Рішення Київської міської ради № 4577/4618 набрало чинності з 16.05.2022.
Суд першої інстанції встановив, що позивач перерахувала відповідачеві 910 грн за лютий 2022 року та 5 642 за березень 2022 року.
Тобто, позивач у період з 24.02.2022 (включно) по 31.03.2022 (включно) сплатила відповідачеві 6552,00 грн (36 днів) (36 х 182=6552,00 грн).
Частини 1, 2 ст. 5 ЦК України передбачають, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Оскільки Рішення КМР від 30.03.2022 звільняло орендарів від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва на період воєнного стану, введеного 24.02.2022, і це рішення пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи, воно має зворотну дію у часі і, відповідно, позивач отримав право не здійснювати оплату за Договором саме з 24.02.2022.
На підтвердження цієї позиції свідчить рішення КМР від 18.05.2023 № 6332/6373, яким внесено зміни до Рішення від 30.03.2022, а саме доповнено його пунктом 5 такого змісту: Нарахування за цим рішенням здійснюються, починаючи з 24.02.2022».
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.03.2024 №910/1248/23.
Отже, довід відповідача, про те, що Рішення КМР від 30.03.2022 з урахуванням змін та доповнень, внесених рішенням Київської міської ради № 4569/4610 від 15.04.2022 немає зворотної дії в часі є помилковим.
Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанова Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 910/15621/19).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб із метою виникнення у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.
Вказаний висновок узгоджується із висновком КГС ВС від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення з даним позовом є неврахування відповідач положень Рішень КМР, якими з 24.02.2022 було звільнено позивача від внесення коштів за найм паркувального майданчика. Відтак, підстави для нарахування відповідачем та сплата позивачем коштів за найм паркувального майденчика у даний період були відсутні взагалі, фактично нарахування та сплата відбулось всупереч прийнятим Рішенням КМР. Наведене свідчить, що місцевий господарський суд правомірно застосував до спірним правовідносин положення статті 1212 ЦК України, у зв`язку з чим аргументи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України не знайшли свого підтвердження.
Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 по справі № 910/2152/25 відповідає матеріалам справи, є законними та обґрунтованими, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для їх скасування, відсутні.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 по справі № 910/2152/25 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 по справі № 910/2152/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс». 
4 . Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко 

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран