П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2026  	Справа №607/284/26 Провадження №3/607/687/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зборів Тернопільської області, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, медсестри КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2», РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
13.12.2025 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини, ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої підопічної онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у перебуванні малолітньої ОСОБА_2 у вказані дату та час по вул. Київська в м. Тернопіль в стані алкогольного сп`яніння без нагляду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП визнала повністю, щиро розкаялася з приводу скоєного та просила врахувати, що вона докладає усіх зусиль задля забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої онуки ОСОБА_2 , яка перебуває на її одноосібному утриманні.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Як видно, диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють, щодо виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють, щодо виховання та розвитку малолітніх та/або неповнолітніх дітей визначені, зокрема ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 
Згідно з ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час розгляду вказаної справи встановлено, що  ОСОБА_1 згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.07.2021 у справі №607/13223/20 призначена опікуном ОСОБА_2 .
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, така доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №744500 від 02.01.2026, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; письмових поясненнях малолітньої ОСОБА_2 від 02.01.2026; електронних рапортах інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І.Т. від 13.12.2025; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 13.12.2025; рапорті т.в.о. інспектора СЮП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Павлів О. від 02.01.2026; копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.11.2025 у справі №607/23029/25, яка набрала законної сили 02.12.2025, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді попередження.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому суддею такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт ухилення 13.12.2025 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за такі ж самі дії від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої підопічної онуки ОСОБА_2 , а тому в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення особи, яка замінює батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ті самі дії.
При цьому будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддя у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнає щире розкаяння винної. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Згідно з положеннями статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Отже, ураховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , яка є опікуном малолітньої онуки ОСОБА_2 , що перебуває на її одноосібному утриманні, беручи до уваги те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення,хоча і містить в собі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, однак є таким, що не завдало будь-якої шкоди іншим особам, державному або громадському порядку, не призвело до тяжких наслідків і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, у зв`язку з чим вважаю можливим, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
На думку судді, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП - закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя	І. М. Царук