Справа №345/4843/25 
Провадження № 2/345/419/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2026 р.          м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Гапоненка Р.В., 
за участю секретаря судового засідання Баран В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат - Жовнір Микола Йосифович до ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник адвокат - Библів Юлія Василівна про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, суд 
в с т а н о в и в:
що позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка досягла повноліття, але продовжує навчання в Загальноосвітньому ліцеї Об`єднання шкіл імені Яна Каспаровича в Єльче-Ласковицях Республіки Польща. У зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, оскільки має постійне місце роботи.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
30.10.2025 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалене заочне рішення у справі, яким позов задоволений повністю, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, починаючи з 03.09.2025 і проводити протягом навчання, але не більш як до досягнення ОСОБА_4 23 років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3500,00 грн. понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
12.11.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Библів Ю.В. надійшла заява про перегляд заочного рішення, ухваленого 30.10.2025 у справі №345/4843/25. 
Ухвалою суду від 11.12.2025 заява представника ОСОБА_2 адвоката Библів Ю.В. задоволена, заочне рішення від 30.10.2025 у справі №345/4843/25 скасоване, а справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
22.12.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Библів Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та зазначає, що позивачкою не надано жодних документів, які б свідчили про потребу у матеріальній допомозі, а саме реальні витрати, такі як вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, які мають бути враховані судом при визначені розміру аліментів. Окрім цього, вказує, що згідно довідки військово-лікарської комісії, виданої солдату ОСОБА_2 , який призваний за мобілізацією з лютого 2023 року, проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 09.05.2024 року та встановлено ряд захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби та травми, пов`язані із захистом Батьківщини та проходженням військової служби, що у свою чергу значно вплинули на стан здоров`я відповідача та потребують постійного медичного обстеження і лікування. В зв`язку з цим відповідач несе фінансові витрати для підтримки свого стану здоров`я, яке негативно вплинуло на його працездатність. Також, у відповідача окрім повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вихованні та утриманні є малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На утримання сина ОСОБА_6 , відповідач кожного місяця надсилає кошти, що підтверджується платіжними інструкціями. Між відповідачем та матір`ю сина укладена усна домовленість про те, що батько буде надавати сину матеріальну допомогу по мірі можливості, оскільки на даний час відповідач є військовослужбовцем і частину свого заробітку він витрачає на придбання різної техніки та обладнання необхідної для збереження життя під час ведення бою. А як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2025 №209 місячний дохід відповідача не є високим, як стверджує позивачка. Натомість позивачка зазначає, що у неї склалося скрутне матеріальне становище, у зв`язку з інфляцією, витратами на забезпечення елементарних умов проживання у іншій країні, і з її слів в неї діагностували онкологічне захворювання, однак в підтвердження своїх слів не надала суду жодних доказів. Просить стягнути з позивачки судові витрати понесені відповідачем відповідно до розміру задоволених позовних вимог.
Від представника позивачки - адвоката Жовніра М.Й. до суду надійшла відповідь на відзив в якій просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Вважає, що викладені у відзиві на позовну заяву аргументи є безпідставними та поданими з метою уникнення відповідачем сплати належного розміру аліментів на утримання доньки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття та продовжує навчання, в зв`язку з чим не працює та потребує коштів на своє утримання, а відповідач, після досягнення дитиною повноліття, припинив надання коштів на утримання дитини, хоча можливість надавати належний по закону розмір коштів на утримання своєї дочки, але добровільно цього не робить. Однак коштів, які поступали від відповідача раніше до досягнення дитиною 18- ти років, не вистачало на покриття навіть четвертини витрат, які потребувала дитина та які фактично несла та продовжує нести позивач. За твердженням позивача, тільки оренда квартири в Республіці Польщі, яку вони орендують, становить в середньому 30 тисяч гривень, щомісячно. Крім того, середньостатистичні витрати на утримання 18 літньої дитини, яка навчається в Республіці Польщі, становить в розмірі не менше 30 тисяч гривень в місяць. Позивач стверджує, що в їхньої дочки діагностовано дегенеративні зміни попереково-крижового відділу хребта, дископатія L5-S1, а в самої позивачки діагностовано плоскоклітинний рак з ороговінням (G-2), що підтверджується наданими медичними документами. Лікування вказаних хвороб є тривалим та дороговартістним. В зв`язку з зазначеним, а також враховуючи, необхідність в систематичному лікуванню дитини та себе особисто, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач має можливість надавати таку допомогу на утримання дитини, оскільки отримує стабільний та високий дохід.
Від представника відповідача адвоката Библів Ю.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та зазначає, доводи позивачки є необгрунтованими та такими, оскільки аргументи позивачки, наведені у відповіді на відзив, не підтверджуються належними доказами, виходячи з наступного. Щодо твердження позивачки, вони орендують квартиру в Республіці Польща, та сплачують щомісячно за квартиру середньому 30 тисяч гривень, однак, позивачка не надала суду будь-якого перерахунку на національну валюту в документу, в тому числі договору оренди житла чи рахунку про оплату за проживання, який би підтверджував даний факт. Також, щодо твердження, що середньостатистичні витрати на утримання однієї 18- ти літньої доньки, яка навчається у Республіці Польща становить не менше 30 тисяч гривень на місць є явно завищеною та виходить за межі фінансової можливості відповідача. Разом із відповіддю на відзив представником позивачки як доказ подано медичні документи на іноземній мові з перекладом на українську мову про те, що у доньки ОСОБА_4 діагностовано дегенеративні зміни попереково-крижового відділу хребта, а в самої позивачки діагностовано плоскоклітинний рак з ороговінням. Однак, докази, не перекладені з іноземної мови на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат», не є належними документами, оскільки вони не оформлені в установленому законом порядку. Отже, відповідач не погоджується з приводу визначеного позивачкою розміру аліментів, який є повністю необгрунтовано завеликий виходячи з сімейного та матеріального становища відповідача.
Позивачка та її представник - адвокат Жовнір М.Й. в судове засідання не з`явились, однак представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує, просить задоволити.
Відповідач та його представник - адвокат Библів Ю.В. в судове засідання не з`явились, однак представник подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить позов задоволити частково в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та розподілити судові витрати відповідно до розміру задоволених позвних вимог.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. 
Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.10.2021 № 4380/09308.
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.08.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню, нараховану на заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 18275,00 грн.
Згідно довідки-підтвердження навчання в школі, перекладеної на українську мову, від 15.07.2025 підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в м.Олава, та в 2024-2025 році є ученицею 3-Б класу в Загальноосвітньому ліцеї Об`єднання шкіл імені Яна Каспаровича в Єльч-Ласковиці Республіки Польща. Навчання в Загальноосвітньому ліцеї триває чотири роки.
Відповідно до опису рентгенологічного дослідження від 07.03.2024, перекладеного на українську мову, ОСОБА_4 згідно обстеження встановлено підозру на незрощення дуги S2. Згідно МРТ-дослідження від 21.05.2024, висновок дегенеративні зміни попереково-крижового відділу хребта. Дископатія L5-S1.
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Указане судам також роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення 23-річного віку не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці, сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням, а також за наявності юридичного факту - наявності у батьків можливості надання такої допомоги.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому, суд враховує, що позивачкою не подано доказів, які б вказували про наявність підстав для визначення розміру аліментів саме в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.
Суд враховує позицію відповідача, його матеріальне становище, розмір доходів, що в нього на утриманні фактично перебуває малолітній син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , також той факт, що він є військовослужбовцем, згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.07.2025 ОСОБА_2 призначено наказом призначеного наказом командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 19 червня 2025 року №122- РС на посаду номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 . 03 липня 2025 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Окрім цього ОСОБА_2 діагностовано ряд захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби та травми, пов`язані із захистом Батьківщини та проходженням військової служби, що у свою чергу значно вплинули на стан здоров`я відповідача та потребують постійного медичного обстеження і лікування. Даний факт підтверджується довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 №492.
Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу відповідачем не надано, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені вст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів доходів (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, починаючи з 03.09.2025, оскільки згідно з ч. 1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачка від сплати судового збору за подання позовної заяви у цій категорії справ звільнена, то судовий збір в сумі 1 211,20 грн. в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи встановлено, що 01.09.2025 позивачка уклала з адвокатом Жовніром М.Й. угоду про надання правничої (правової) допомоги та сплатила визначену вказаним договором вартість послуг в загальній сумі 3500,00 грн., що підтверджено квитанцією № 0008122 від 02.09.2025.
10.11.2025 відповідач уклав з адвокатом Библів Ю.В. договір про надання правничої (правової) допомоги та сплатив визначену актом приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги до договору вартість послуг в загальній сумі 7000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 723676 від 22.12.2025.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн., а з позивачки на користь відповідача 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, ст.ст. 198-200 СК України, суд
у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів доходів (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, починаючи з 03.09.2025 і проводити протягом навчання, але не більш як до досягнення ОСОБА_4 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання або досягнення ОСОБА_4 23 роки. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 605,60 грн. сплаченого судового збору та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду і протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення складено 02.02.2026.

Головуючий: