П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/25408/25	

Суддя першої інстанції: Бутенко А.В.
 Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
 Повний текст судового рішення складений 16.10.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А.,  Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2026 фізична особа-підприємець (надалі – ФОП) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови йому в реєстрації як платника єдиного податку; зобов`язання виключити з інтегрованої картки платника єдиного податку заборгованість з єдиного податку у розмірі 40799,83грн. та поновити його реєстрацію як платника єдиного податку; стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 100000грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач до 30.06.2021 перебував на податковому обліку, як платник єдиного податку обліку та звітності ІІІ групи за ставкою 5%, з 01.07.2021 по теперішній час - на загальній системі оподаткування обліку та звітності. Судовим рішенням у справі №420/11420/22 відмовлено в задоволенні позову ГУ ДПС в Одеській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 40799,83грн. з єдиного податку з фізичних осіб. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування як платника єдиного податку ІІІ групи за ставкою 5%, однак відповідачем протиправно було відмовлено у поновленні такої реєстрації з посиланням на те, що судовим рішенням у справі №420/11420/22 не скасовано заборгованість у сумі 40799,83грн. в інтегрованій картці платника з єдиного податку, а оскільки наявна інформація про заборгованість підприємця зі сплати єдиного податку у розмірі 40799,83грн., тому відсутні підстави для реєстрації позивача як платника єдиного податку. Крім того, позивач вважає, що реєстрація 40799,83грн. в інтегрованій картці платника по єдиному податку порушує його права, визначені ст.43 Конституції України щодо права на працю та можливість заробляти на життя, наносить йому моральну шкоду, яка визначена у сумі 100000грн. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо приведення у відповідність облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів та інтегровану картку платника податку ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку фізичних осіб; зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 відомості заборгованості з єдиного податку фізичних осіб у розмірі 40799,83грн.; визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови ФОП ОСОБА_1 у реєстрації як платника єдиного податку ІІІ групи   зі ставкою 5%; зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 14.03.2025 про реєстрацію як платника єдиного податку ІІІ групи   зі ставкою 5%; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у позивача відсутня заборгованість з єдиного податку фізичних осіб, що встановлено судовим рішенням у справі №420/11420/22, тому у підприємця відсутній законний обов`язок сплачувати недоїмку з єдиного внеску, а відображення інформації про існування такого обов`язку є протиправним. Крім того, суд вважав недоведеними позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100000грн.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні  позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за даними ІКС ДПС в інтегрованій картці заявника (позивача), станом на час подання заяви про поновлення реєстрації платника єдиного податку, рахується заборгованість по платежу за технологічним кодом 18050400 «Єдиний податок фізичних осіб» у сумі 40799,83грн., а тому враховуючи ст.291 ПК України (фізичні особи-підприємці та юридичні особи можуть бути зареєстровані як платники єдиного податку за умови виконання усіх необхідних вимог, зокрема, відсутності заборгованості з податкових зобов`язань) було відмовлено позивачу у реєстрації платника єдиного податку. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.
ФОП ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС в Одеській області податкові декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, в яких самостійно визначено суму податку, що підлягає сплаті в бюджет, а саме: 01.10.2020 - за півріччя 2020; 20.11.2020 - за три квартали 2020; 02.02.2021 - за 2020; 19.04.2021 - за перший квартал 2021; 16.07.2021 - за півріччя 2021. 
Позивачем було сплачено єдиний податок: 05.10.2020 - за 2 квартал 2020 у розмірі 17793,75грн.; 20.11.2020 - за 3 квартал 2020 у розмірі 3722,38 грн.; 24.02.2021 - за 2020 у розмірі 8329,29грн.; 29.04.2021 та 20.05.2021 - за 1 квартал 2021 у загальному розмірі 15000грн.; 28.07.2021 - за 2 квартал 2021 у розмірі 2991грн.
29.09.2021 ГУ ДПС в Одеській області винесено податкову вимогу форми «Ф» №0104053-1304-1551, яку було направлено на адресу ОСОБА_1 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, у зв`язку з несплатою останнім заборгованості у розмірі 40799,83грн. з єдиного податку, ГУ ДПС в Одеській області звернулось з позовом до суду. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі №420/11420/22 (набрало законної сили 22.04.2025) відмовлено в задоволенні адміністративного позову ГУ ДПС в Одеській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 40799,83грн. /а.с.7-11/
14.03.2025 позивач звернувся до ГУ ДПС в Одеській області із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, як платника єдиного податку ІІІ групи   зі ставкою 5%. /а.с.45-46/
Листом від 21.05.2025 ГУ ДПС в Одеській області повідомило, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС (станом на день надходження заяви про застосування спрощеної системи оподаткування) в інтегрованих картках платника податку - по коду платежу 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» значиться податковий борг у сумі 40799,83грн. (у т.ч. залишок несплаченої пені у сумі 1946,27грн.). Таким чином, встановлено недотримання вимог п.п.299.6.3 п.299.6 ст.299 ПКУ, а саме, наявність непогашених податкових зобов`язань/податкового боргу. У зв`язку з наведеним, позивачу було відмовлено в реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи з 01.07.2025 та запропоновано повторно надати до відповідного контролюючого органу, з урахуванням всіх зауважень, заяву про застосування спрощеної системи оподаткування у встановлений чинним законодавством строк. /а.с.47з.б.-48/
27.05.2025 ФОП ОСОБА_1 звернувся до ДПС і з заявою про видалення з інтегрованої картки платника єдиного податку заборгованість з єдиного податку у розмірі 40799,83грн., посилаючись на те, що судовим рішенням у справі №420/11420/22 відмовлено в задоволенні позову ГУ ДПС в Одеській про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 40799,83грн. /а.с.42/
На вказану заяву, листом від 12.06.2025 ДПС повідомило позивача, що предметом розгляду адміністративної справи №420/11420/22 були позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області про стягнення з платника податків ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 40799,83грн., а не питання коригування даних інтегрованої картки платника податків. При цьому, резолютивна частина рішення суду не містить положень зобов`язального характеру, та контролюючому органу лише відмовлено у стягненні податкового боргу. /а.с.12-13/
Листом від 09.06.2025 ГУ ДПС в Одеській області позивача додатково повідомлено, що через наявність у заявника податкового боргу, реєстрація платником єдиного податку неможлива відповідно до п.291.5 ст.291 ПКУ. /а.с.39-40/
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволення позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Частиною 2   ст.19 Конституції України   визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Так, п.291.2 ст.291 ПК України визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3 ст.291 ПК України).
Відповідно до п.п.299.1, 299.2 ст.299 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Отже, відповідальним за реєстрацію та ведення реєстру платників єдиного податку є ДПС України як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Відповідно до п.299.6 ст.299 ПК України, підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.
Отже, податковим кодексом України передбачено вичерпний перелік випадків, за наявності яких контролюючий орган відмовляє суб`єкту господарювання у реєстрації платником єдиного податку.
Згідно з пп.291.5.8 п.291.5 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп платники податків, які на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку мають податковий борг, крім безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Таким чином, однією з підстав для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку згідно з пп.299.6.1 п.299.6 ст.299 ПК України є невідповідність такого суб`єкта господарювання вимогам, встановленим ст.291 ПК України.
Тобто, підставою для контролюючого органу при прийнятті рішення про відмову у реєстрації фізичної особи-підприємця платником єдиного податку є наявність на день подання заяви у такого платника податків податкового боргу зі сплати податків та зборів, за якими визначені грошові зобов`язання.
У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (п.299.5 ст.299 ПК України). 
Згідно обставин даної справи, позивач з 01.01.2016 по 30.06.2021 перебував на податковому обліку, як платник єдиного податку обліку та звітності ІІІ групи за ставкою 5%, а з 01.07.2021 по теперішній час - на загальній системі оподаткування обліку та звітності.
Так, підставою для відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган вказав на наявність у заявника (позивача) податкового боргу з єдиного податку у розмірі 40799,83грн., що міститься в інтегрованій картці платника податку. 
В свою чергу, судовим рішенням у справі №420/11420/22 відмовлено в задоволенні позову ГУ ДПС в Одеській до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 40799,83грн., оскільки констатовано відсутність з боку позивача заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб. 
В апеляційній скарзі, позиція відповідача ґрунтується, зокрема, на тому, що предметом розгляду адміністративної справи №420/11420/22 були позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області про стягнення з платника податків ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 40799,83грн., а не питання коригування даних інтегрованої картки платника податків, і резолютивна частина рішення суду не містить положень зобов`язального характеру, а лише відмовлено контролюючому органу у стягненні податкового боргу.
Надаючи оцінку вказаним доводам, слід зазначити, що наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943, затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок №5), який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
За визначеннями, наведеними у п.2 розділу І Порядку №5:
достовірність показників - відповідність первинного показника, наявного в підсистемах інформаційно-комунікаційної системи ДПС (далі - ІКС ДПС), аналогічному первинному показнику оперативного обліку;
інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами ІКС ДПС (податкових декларацій, звітності з єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень, рішень податкового органу, повідомлень економічних операторів, отриманих з Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, про розраховану (зменшену) суму акцизного податку за сформовані (деактивовані) унікальні ідентифікатори, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, даних Казначейства про надходження платежів тощо).
Відповідно до п.п.4-5 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи. Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів. Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.
Згідно з п.1 глави 4 розділу V Порядку №5, працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.
Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Судова колегія враховує, що Верховний Суд у постанові від 25.03.2020 у справі №826/9288/18 дійшов висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Доводи податкового органу про те, що судовим рішенням у справі №420/11420/22 не зобов`язано контролюючий орган виключити борг з ІКП, оскільки предметом оскарження не були підстави стягнення податкового боргу, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на те, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) формуються під одним порядковим номером на підставі саме даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 17.09.2025 у справі №160/980/24. 
Відповідно до розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо зокрема: вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили. 
Таким чином, оскільки судовим рішенням у справі №420/11420/22 (набрало законної сили 22.04.2025), встановлено відсутність у позивача заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб, що як наслідок свідчить про відсутність у позивача законного обов`язку сплачувати недоїмку з єдиного внеску у розмірі 40799,83грн., суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що відображення відповідачем інформації в інтегрованих картках платника податків ФОП ОСОБА_1 про існування такого обов`язку (відомостей щодо заборгованості з єдиного податку у розмірі 40799,83грн.) є протиправним.  
Разом з тим, враховуючи, що підставою для відмови контролюючим органом у реєстрації платника єдиного податку є наявність у заявника податкового боргу з єдиного податку у розмірі 40799,83грн., сплату якого позивачем у повному обсязі встановлено судовим рішенням у справі №420/11420/22, суд першої інстанції правильно вказав на протиправність дій з боку ГУ ДПС в Одеській області про відмову у реєстрації позивача як платника єдиного податку ІІІ групи   зі ставкою 5%.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з посиланням на вимоги п.87.9 ст.87 ПК України (податки сплачені позивачем  за поточний період, в першу чергу йшли на погашення раніше нарахованого боргу), оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності у позивача інших несплачених сум узгоджених грошових зобов`язань.
З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року залишити без змін. 
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук    О.В. Яковлєв