РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/19199/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	4 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 4 Територіального вузола урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті на виконання судового рішення у справі № 460/2580/25 заборгованих сум індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року та індексації – різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити виплату на користь ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, в сумі, що належала до виплати при нарахуванні та виплаті на виконання судового рішення у справі № 460/2580/25 заборгованого розміру індексації (індексації – різниці) грошового забезпечення, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.
Позов обґрунтований тим, що при звільненні з військової служби у серпні 2021 року відповідачем не була нарахована та виплачена в повному розмірі сума розмірів індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення за періоди служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 30.11.2018, а згадані виплати проведено лише 23.07.2025 на виконання судового рішення від 02.04.2025 у справі №460/2580/25, яке набрало законної сили 25.06.2025. Проте, при проведенні виплати заборгованих сум індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення єдиним платежем 23.07.2025 на банківський рахунок ОСОБА_1 , НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку утримано військовий збір в розмірі 5% та податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18%, а отримана сума, яка була виплачена позивачу становила розмір 60909,89 грн, тобто 79103,76 грн – (79103,76 грн х (5% +18%)). Тому вважає, що такі дії відповідача в частині щодо утримання сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті сум індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення на виконання судового рішення є протиправними з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України № 44, якою затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, що і стало підставою для звернення позивача до суду з урахуванням наступних доводів та обґрунтувань. 
Ухвалою від 21.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 
Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.
У відповіді на відзив позивач повністю підтримав позицію, викладену в адміністративному позові, та вважає, що твердження відповідача викладені у відзиві є необґрунтованими.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
ОСОБА_1 у період з 2016 по 2021 роки проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 та 02.08.2021 був звільнений з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із виключенням зі списків особового складу НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку на підставі наказу Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 20.07.2021 № 455-ОС.
При звільненні з військової служби у серпні 2021 року відповідачем не була нарахована та виплачена в повному розмірі сума розмірів індексації (індексаціїрізниці) грошового забезпечення за періоди служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 30.11.2018, а згадані виплати проведено лише 23.07.2025 на виконання судового рішення від 02.04.2025 у справі №460/2580/25, яке набрало законної сили 25.06.2025.
При проведенні виплати заборгованих сум індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення єдиним платежем 23.07.2025 на банківський рахунок ОСОБА_1 , НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку утримано військовий збір в розмірі 5% та податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18%, а отримана сума, яка була виплачена позивачу становила розмір 60909,89 грн, тобто 79103,76 грн – (79103,76 грн х (5% +18%)).
Вказаний розмір виплати 23.07.2025 в сумі 60909,89 грн підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк».
Вважаючи дії відповідача в частині щодо утримання сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті сум індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення на виконання судового рішення протиправними з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України № 44, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі Порядок № 44).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.
Пунктом 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Згідно з пунктами 4-5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Виходячи із системного аналізу цих норм, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів. Виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою військовослужбовцям грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З аналізу наведених норм вбачається, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Таким чином, у відповідача наявний обов`язок з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, на суму, що була виплачена на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі № 460/2580/25.
Виплату грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб одночасно з виплатою відповідної суми відповідач не здійснив.
Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб, оскільки виплати, з яких утримано податок, не є грошовим забезпеченням і їх здійснення відбулося на виконання рішення суду, тобто такі виплати не пов`язані з виконанням обов`язків несення служби, так як з аналізу приписів пункту 168.5 статті 168 ПК України слідує, що компенсації підлягає сума податку на доходи фізичних осіб, яка утримана не тільки з грошового забезпечення, а й з грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, тобто для виплати військовослужбовцю компенсації податку з доходів фізичних осіб немає значення чи є виплачені суми складовими грошового забезпечення, чи не є такими складовими та чи виплачені вони під час проходження військової служби чи після звільнення зі служби на виконання судового рішення.
Вказана правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 825/761/17, від 22.06.2018 у справі № 812/1048/17.
Отже, у спірних відносинах відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, встановлений законом, оскільки протиправно не виплатив позивачу грошову компенсацію в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого при виплаті на виконання рішення суду від 02.04.2025 у справі № 460/2580/25.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті на виконання судового рішення у справі № 460/2580/25 заборгованих сум індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року та індексації – різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року; зобов`язати 4 територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити виплату на користь ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, в сумі, що належала до виплати при нарахуванні та виплаті на виконання судового рішення у справі № 460/2580/25 заборгованого розміру індексації (індексації – різниці) грошового забезпечення, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.
Отже, позов слід задовольнити у повному обсязі.
Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні й підстави для розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при виплаті на виконання судового рішення у справі № 460/2580/25 заборгованих сум індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року та індексації – різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року.
Зобов`язати 4 територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити виплату на користь ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, в сумі, що належала до виплати при нарахуванні та виплаті на виконання судового рішення у справі № 460/2580/25 заборгованого розміру індексації (індексації – різниці) грошового забезпечення, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 14 січня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - 4 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Соборна, 227-Д,м. Рівне,Рівненська обл.,33001, ЄДРПОУ/РНОКПП 34781331) 

Суддя       С.А. Борискін