Справа № 530/1921/25
2/530/205/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16.01.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участю секретаря Тараненко Т.І., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В позовній заяві представник позивача зазначив, що 18.05.2021 року  ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 3279898 та уклав з ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 3826248, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. 
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» 13.09.2021 року уклали договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 18.05.2021 року № 3826248 перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи фінанс» становить 89500,00 грн.,яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 67500,00 грн, заборгованості за комісійними винагородами в розмірі 2000,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 14.10.2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судове засідання 16.01.2026 представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначав про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач, ОСОБА_1 згідно повідомлення відділу ЦНАП Зіньківської міської ради Полтавської області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 57), але в судове засідання, призначене на 16.01.2026 року не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації, судова повістка повернулась до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 66-67), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23), причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://zn.pl.court.gov.ua/sud1607.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.
У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як встановлено ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
Згідно повідомлення відділу ЦНАП Зіньківської міської ради Полтавської області Безручко В.О. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58), та саме за вказаною адресою направлялась судова повістка відповідачу.
Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином.
Відповідач з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст.280 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та відповідача ОСОБА_1 і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та  ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту № 3279898 та укладено Договір про споживчий кредит № 3826248, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. 
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» 13.09.2021 року уклали договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 18.05.2021 року № 3826248 перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи фінанс» становить 89500,00 грн.,яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 67500,00 грн, заборгованості за комісійними винагородами в розмірі 2000,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
18.05.2021 року ТОВ «Міолан» надало ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням № 46549046 (а.с. 34).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).
Згідно ч.ч.1, 2ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За приписами ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» 13.09.2021 року уклали договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором від 18.05.2021 року № 3826248 перейшло до ТОВ «Діджи фінанс».
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 
Отже, ТОВ «Міолан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало ОСОБА_1 кредит в сумі 20000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 46549046 (а.с. 34).У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 18.05.2021 року № 3826248 своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 89500,00 грн.,яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000,00 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 67500,00 грн, заборгованості за комісійними винагородами в розмірі 2000,00 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 3826248, оскільки він узгоджується з матеріалами справи і їм не суперечить. Відповідач ОСОБА_1 не виконує умови договору від 18.05.2023 року, добровільно не сплачує суму заборгованості по кредитному договору та процентах за користування ним, тому при таких обставинах у суду є підстави для задоволення позовних вимог. Заяв про застосування строку позовної давності до суду не надходило
Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
На підтвердження залучення правничої допомоги представником позивача надано суду копії: договору про надання правової допомоги № 01-05/05 від 05.05.2025 р. укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом, ОСОБА_2 та додаткову угоду № 423 до даного договору (а.с. 30-33), акт № 423 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 31.07.2025 р. (а.с. 11) та детальний опис наданих робіт (а.с. 16), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 46).
Оскільки позивачем надано документальне підтвердження витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, про задоволення вимог в частині про відшкодування витрат на правничу допомогу, в розмірі 5000.00 грн.
Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 527, 530, 549, 551, 1049, 1050, 1054, ЦК України, ст.12,13, 81, 210, 247, 258-259, 263-268,274-279,279,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: 07406, Київська обл., м. Бровари, вулиця Симона Петлюри, будинок, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746) заборгованість за Кредитним договором № 3826248 від 18.05.2021 року, в сумі 89500 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження 07406, Київська обл., м. Бровари, вулиця Симона Петлюри, будинок, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746) судовий збір судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя	О.  В.  Ситник