07.01.2026 
Справа № 721/1356/25
Провадження 2/721/99/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У. Д., за участю секретаря судових засідань Серотюк Д. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини 
УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до відповідача ОСОБА_2 .
В обґрунтування позову зазначала, що з 06 травня 2023 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає з позивачкою.
Відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення сім`ї, жодних коштів на утримання сина не надає, на будь які її звернення з цього приводу реагує агресивно. На даний час відповідач працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 , його заробітна плата складає 26000,00 грн, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків у нього немає, а отже він має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.
Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частки від заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
Заяви та клопотання учасників справи.
У судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
У судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.
Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Процесуальні дії у справі.
У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з такого.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Так судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 11.01.2024 року виконавчим комітетом Селятинської сільської ради Вижницького району Черніваецької області, актовий запит №2 (а.с.4).
Як вбачається із відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих Селятинською сільською радою Вижницького району Чернівецької області за №13-13/331 від 24.11.2025, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 24.11.2025, ОСОБА_1 проживає у будинку батьків по АДРЕСА_1 спільно з малолітнім сином, не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 8).
Із довідки про отримання допомоги №224 від 24.11.2025 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернівецькій області, з 01.05.2025 до 31.10.2025 її призначено допомогу при народженні дитини у розмір 1032,00 грн (а.с. 7).
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».
Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).
Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей:
- віком до 6 років: з 1 січня - 2 817 грн.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), який проживає разом із матір`ю (позивачем ОСОБА_1 ). Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний його утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує.
Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані їх утримувати до досягнення ними повноліття.
Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.
Ураховуючи, те що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, відсутність позасудового добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дітей, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.
Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи, що відповідач працездатна особа, інших осіб не утриманні немає, в добровільному порядку ухиляється від утримання дитини, а позивач не має можливості в повній мірі забезпечити дитину усім необхідним, суд, максимально враховуючи інтереси малолітньої дитини, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду, буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 02.12.2025.
Розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1211, 20 грн).
На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись та керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі (однієї чверті) заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 02 грудня 2025 2020 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 07 січня 2026.

Сторони у справі
Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Уляна СТЕФАНКО