ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 грудня 2025 року                     
м. Київ
 
справа № 279/7236/23
провадження № 61-15166св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Дочірнє підприємство «Коростенський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Орлюком Сергієм Антоновичем, на постанову Житомирського апеляційного суду від 01 липня 2024 рокуу складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Коломієць О. С., Шевчук А. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дочірнього підприємства «Коростенський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради (далі - ДП «Коростенський лісгосп АПК») про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення дій.
Позов мотивував тим, що 24 січня 2014 року згідно з наказом № 5-к він прийнятий на роботу в ДП «Коростенський лісгосп АПК» на посаду лісника Ушомирського лісництва. 01 лютого 2017 року його переведено на посаду майстра лісу обходу № 3 цього лісництва.
06 квітня 2022 року наказом № 27-к трудовий договір з ним було призупинено в односторонньому порядку відповідачем, який керувався статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі ? Закон № 2136-ІХ). Крім нього з іншими майстрами лісу трудові договори не призупинялися, хоча обхід № 4 Ушомирського лісництва Коростенського району знаходиться безпосередньо біля військових об`єктів, які зазнавали обстрілів у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України.
Указаний наказ про призупинення трудового договору є незаконним, так як з дня винесення до цього часу не був погоджений з Житомирською обласною військово-цивільною адміністрацією, тому не відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює питання трудових відносин в період дії воєнного стану. Погодження наказу роботодавця про призупинення трудового договору з посадовою особою державного органу із обласною військовою адміністрацією можливе тільки за умови відсутності відповідної районної військової адміністрації. Відповідач не надав доказів відсутності районної військової адміністрації, яка здійснює свої повноваження на відповідній території. 
30 травня 2023 року відповідач відмовив у відновленні трудового договору, мотивуючи безпосередньою близькістю до військового об`єкта (військової частини та військових складів) обходу № 4 Ушомирського лісництва.
Він звертався з письмовими заявами до Коростенської РДА, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Управління Держпраці з цього питання, а також Житомирської ОДА, Департаменту з питань цивільного захисту населення та оборонної роботи. Із наданої відповіді слідує, що обхід № 3 Ушомирського лісництва Коростенського району не знаходиться в 30 кілометровій зоні з кордоном Республіки Білорусі, заборон на виконання своїх посадових обов`язків майстру лісу цього обходу не встановлено.
Просив суд:
визнати протиправним та скасувати наказ ДП «Коростенський лісгосп АПК» від 06 квітня 2022 року № 27-к про призупинення дії трудового договору із ОСОБА_1 - майстром лісу обходу № 3 Ушомирського лісництва ДП «Коростенський лісгосп АПК»;
зобов`язати ДП «Коростенський лісгосп АПК» здійснити нарахування та виплату йому заробітної плати в розмірі середньомісячної заробітної плати з 30 травня 2023 року до часу набрання рішенням суду законної сили.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2024 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДП «Коростенський лісгосп АПК» № 27-к від 06 квітня 2022 року про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 , майстром лісу обходу № 3 Ушомирського лісництва ДП «Коростенський лісгосп АПК». Зобов`язано ДП «Коростенський лісгосп АПК» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату з 30 травня 2023 року по день фактичного допущення до роботи. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ДП «Коростенський лісгосп АПК» не зупиняло свою роботу, враховуючи мету та характер діяльності товариства. Також суду не представлено доказів того, що призупинення дії трудового договору мало місце, крім ОСОБА_1 , з іншими працівниками вказаного підприємства, зокрема і з тими, які обіймають такі ж посади. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази та доводи сторін, враховуючи специфіку діяльності відповідача, а також функціональні обов`язки позивача, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість наказу про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 на цей час. Зокрема, не доведено, що на цей час існують обставини, які виключають можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором (посадовою інструкцією), тобто існує абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її. Під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач позбавлений можливості надати роботу позивачу, яку останній здатен виконувати відповідно до своєї кваліфікації та досвіду роботи, а переведення працівника на іншу роботу неможливе. Лише наявність правової норми, яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права. Тому за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору.
Отже, відповідачем не надано доказів на підтвердження існування передбачених статтею 13 Закону № 2136-ІХ підстав для подальшого призупинення дії трудового договору, що, в свою чергу, позбавляє останнього протягом тривалого часу забезпечувати свою життєдіяльність. З урахуванням наведеного наказ № 27-к від 06 квітня 2022 року підлягає скасуванню.
Оскільки позивач не виконував покладені на нього обов`язки з ініціативи роботодавця, тому за позивачем має зберігатись середній заробіток за аналогією з положеннями частини другої статті 113 КЗпП України, який підлягає нарахуванню та виплаті в межах строку, встановленого статтею 117 КЗпП України, розрахунок якої має бути здійснено у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України щодо визначення середнього заробітку з 30 травня 2023 року (дня відмови відповідача у відновленні трудового договору) по день фактичного допущення до роботи.
З матеріалів справи слідує, що позивач протягом тривалого часу намагався відновити своє право на працю, звертаючись як до суду, так і інших органів та установ. Ураховуючи наведене, а також що дія оспорюваного наказу має тривалу дію, суд дійшов висновку, що позивачем не був пропущений строк для звернення до суду із цим позовом.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Житомирського апеляційного суду від 01 липня 2024 року апеляційну скаргу ДП «Коростенський лісгосп АПК» задоволено. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2024 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у травні 2022 року ОСОБА_1 уже звертався до суду із позовом до відповідача про скасування наказу ДП «Коростенський лісгосп АПК» від 06 квітня 2022 року № 27-к про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу (справа № 279/1611/22), у задоволенні якого судами відмовлено. ОСОБА_1 обґрунтовує протиправність оспорюваного наказу і наявність підстав для його визнання незаконним та скасування тими ж доводами, які містяться у його позові у справі № 279/1611/22. 
Крім цього, позивач вважає наказ відповідача від 06 квітня 2022 року № 27-к про призупинення дії трудового договору незаконним, так як із дня його винесення до даного часу він не був погоджений з Житомирською обласною військово-цивільною адміністрацією. Колегія суддів зазначає, що на час винесення оспорюваного наказу редакція статті 13 Закону № 2136-ІХ не містила вимоги щодо необхідності його погодження з військовою адміністрацією. Лише Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352-ІХ від 01 липня 2022 року, який набрав чинності 19 липня 2022 року, було внесено зміни до статті 13 цього Закону у цій частині. Відтак таке обґрунтування позовних вимог не відповідає нормам матеріального права у спірних правовідносинах.
У решті заявлених вимог та встановлених обставин судом апеляційної інстанції в ухваленій постанові від 18 серпня 2022 року у справі № 279/1611/22 надано правову оцінку, що відповідно до положень статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню і є преюдиційно встановленими фактами. До подібних висновків також дійшов Верховний Суд у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17.
Аргументи учасників справи
16 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, стягнути судові витрати з відповідача на користь ОСОБА_1 . 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що з наказом № 27-к від 06 квітня 2022 року ОСОБА_1 не був ознайомлений під підпис. На момент звернення до суду позивач, після зникнення обставин, які слугували для призупинення дії трудового договору, неодноразово з письмовими заявами звертався до відповідача про поновлення дії трудового договору, заяви місяцями не розглядалися, фактично створюючи перешкоди у відновленні дії трудового договору. Крім того, позивач звертався до управління Держпраці, яке також затягувало перевірку відповідача щодо порушення трудових прав ОСОБА_1 . Після отриманих відповідей ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з інших підстав та предметом позову.
Наказ (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавець подає для погодження до військової адміністрації, яка здійснює свої повноваження на відповідній території (військові адміністрації населених пунктів та районні військові адміністрації, а за їхньої відсутності - обласні), чого роботодавцем не було зроблено.
Відповідач не довів, що існувала абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її. Тому, приймаючи рішення про призупинення дії трудового договору, слід зважити всі обставини на предмет дотримання вимоги «абсолютної неможливості», адже це є обов`язковою умовою законності такого рішення. Відповідач жодної обставини не врахував та до цього часу не відновив дію трудового договору.
Суд першої інстанції врахував обставини, що з травня 2022 року Коростенський район Житомирської області не обстрілюється та бойові дії не проводилися, апеляційний суд указаного не спростував. Тому підстав для відмови у відновленні трудового договору з ОСОБА_1 у роботодавця не було. Посилання на військовий стан є надуманими, оскільки роботи в обході № 3 Ушомирського лісництва проводяться щоденно, вирубка лісу проводиться за його відсутності, за участю іншого майстра лісу з іншого обходу, тобто буде спричинено державі значний матеріальний збиток незаконними діями приватних підприємців, які проводять вирубки лісу.
У січні 2025 року ДП «Коростенський лісгосп АПК» подало відзив на касаційну скаргу, у якій просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене судове рішення - без змін.
Відзив мотивовано тим, що спір між ОСОБА_1 та ДП «Коростенський лісгосп АПК» щодо законності наказу № 27-к від 06 квітня 2022 року вже розглядався судом, позов ОСОБА_1 був залишений судом без задоволення (справа № 279/1611/22). Під час розгляду указаної справи судами встановлено правомірність наказу та наявність станом на 06 квітня 2022 року підстав для його винесення, оскільки обхід № 3 Ушомирського лісництва ДП «Коростенський лісгосп АПК», де працює позивач, знаходиться в безпосередній близькості до військового об`єкта та міг піддаватись ракетним та бомбовим ударам. Такі обставини виключають можливість надання роботодавцем роботи і її виконання в зазначеному обході та неможливість забезпечити безпечні умови праці через військову агресію проти України. Обставини в указаній справі є преюдиційними у цій справі.
Тому суд апеляційної інстанції правомірно скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове про відмову в задоволенні позову.
Якщо ОСОБА_1 вважає, що станом на цей час відсутні обставини, які виключають можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, то він мав би оскаржити до суду рішення про відмову в поновленні дії трудового договору, а не наказ від 06 квітня 2022 року, законність якого вже була встановлена рішенням суду, що набрало законної сили. Враховуючи, що предметом спору у цій справі є наказ про призупинення дії трудового договору, то незрозумілим є долучення до касаційної скарги заяви про поновлення дії трудового договору з ОСОБА_1 .
Справи № 753/12209/22 та № 523/11673/22 є неподібними, в яких зроблені висновки щодо інших норм права. Спір у справі № 161/8196/22 не є тотожним спору у цій справі, основною відмінністю в обставинах є той факт, що наказ № 27-к від 06 квітня 2022 року, який є предметом спору у цій справі, вже оскаржувався та є преюдиційне рішення за результатами розгляду, а в справі № 161/8196/22 такі обставини відсутні.
У лютому 2024 року ОСОБА_1 через представника Орлюка С. А. подав відповідь на відзив на касаційну скаргу, у якій зазначає, що відповідач не навів жодної вагомої підстави щодо відмови ОСОБА_1 у скасуванні постанови Житомирського апеляційного суду від 01 липня 2024 року.
Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. 
В зазначеній ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 31 січня 2024 року у справі № 161/8196/22, від 28 червня 2023 року у справі №  753/12209/22, від 27 вересня 2023 року у справі № 523/11673/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 209/3260/13-ц).
Фактичні обставини справи 
Суди встановили, що ОСОБА_1 із лютого 2017 року працює на посаді майстра лісу обходу № 3 Ушомирського лісництва ДП «Коростенський лісгосп АПК».
Наказом ДП «Коростенський лісгосп АПК» від 06 квітня 2022 року № 27-к, у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи, з метою збереження життя та здоров`я працівника, на підставі статті 13 Закону № 2136-ІХ призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 , майстром лісу обходу № 3 Ушомирського лісництва ДП «Коростенський лісгосп АПК», з 07 квітня 2022 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування військового стану. 
Листом ДП «Коростенський лісгосп АПК»  № 193 від 30 травня 2023 року на запит адвоката Орлюка С. А. повідомлено, що ввірений ОСОБА_1 обхід № 3 Ушомирського лісництва знаходиться в безпосередній близькості до військового об`єкта (військова частина та її військові склади), який неодноразово піддавався ракетним та бомбовим ударам (це загальновідома інформація). Такі обставини виключають можливість надання роботодавцем роботи і її виконання в зазначеному обході та можливість забезпечити безпечні умови праці через військову агресію проти України, що стало підставою прийняття рішення про призупинення дії трудового договору.
Відповідно до листа ДП «Коростенський лісгосп АПК» № 343 від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , із посиланням на положення статті 13 Закону № 2136-ІХ повідомлено, що наявність загрози для життя та здоров`я працівника, внаслідок чого роботодавець не має можливості гарантувати безпеку останнього, відсутність можливості виконувати вказану роботу дистанційно є підставою для призупинення дії трудового договору навіть за наявності бажання працівника і далі продовжувати працювати на свій власний ризик.
Із відповіді ДП «Коростенський лісгосп АПК» № 350 від 17 жовтня 2023 року на запит адвоката Орлюка С. А. убачається, що згідно зі статтею 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу. ДП «Коростенський лісгосп АПК» не бажає брати на себе відповідальність за ушкодження здоров`я або втрату життя ОСОБА_1 . Трудові договори з майстрами лісу обходу № 4 та обходу № 1 у 2022 році не припинялися, як і не припинявся трудовий договір, для проведення рубок в обходах різних лісництв залучає підрядників на договірних засадах, при цьому ДП «Коростенський лісгосп АПК» не несе відповідальність за збереження життя та здоров`я, забезпечення безпечних умов праці працівників-підрядників, у тому числі ПП Рашко, про якого було зазначено в адвокатському запиті.
У травні 2022 року ОСОБА_1 уже звертався до суду із позовом до відповідача про скасування наказу ДП «Коростенський лісгосп АПК» від 06 квітня 2022 року № 27-к про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу (справа № 279/1611/22). Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
Позиція Верховного Суду
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частини четверта статті 82 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2019 року в справі № 520/11429/17).
Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення та створюються передумови для виникнення «колізії» судових рішень (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2023 року в справі № 442/3663/20).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.
У справі, що переглядається:
апеляційний суд врахував, що у травні 2022 року ОСОБА_1 уже звертався до суду із позовом до ДП «Коростенський лісгосп АПК» про скасування наказу від 06 квітня 2022 року № 27-к про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу і рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2022 року у справі № 279/1611/22, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено. В обґрунтування позовних вимог в наведеній справі  ОСОБА_1 зазначав, що вказаний наказ суперечить положенням статті 43, 64 Конституції України, виходить за межі вимог Закону № 2136-ІХ, не містить посилання на підстави, що виключають можливість обом сторонам трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, інформації про причини призупинення та умови відновлення дії трудового договору. Відповідач не перебуває в стані припинення або в стані простою у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, що виключає можливість виконання роботи. В обході № 3 Ушомирського лісництва продовжуються виконуватися роботи з рубки лісових насаджень, що підтверджує можливість виконання робіт на обході;
у справі № 279/1611/22 суди встановили, що ДП «Коростенський лісгосп АПК» у зв`язку із територіальним місцем знаходження неодноразово піддавався ракетним та бомбовим ударам, що унеможливило забезпечити працівникам безпечні умови роботи та стало підставою для призупинення дії трудового договору із позивачем. ДП «Коростенський лісгосп» листом № 60 від 07 квітня 2022 року ОСОБА_1 роз`яснено умови та порядок відновлення можливості виконувати роботу. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди дійшли висновку, що дійсно склалися такі обставини, коли роботодавець не має можливості надати роботу, а працівник позбавлений можливості безпечно її виконувати, тому оспорюваний наказ відповідає положенням статті 13 Закону № 2136-ІХ; 
колегія суддів враховує, що суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення та створюються передумови для виникнення «колізії» судових рішень. Тому обґрунтованими є висновки апеляційного суду про врахування обставин, встановлених у справі № 279/1611/22, а також відхилення доводів позивача, які розглядалися у наведеній справі за аналогічним позовом  ОСОБА_1 ;
зміна підстави позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі по суті полягає лише у доводах щодо незаконності оспорюваного наказу у зв`язку з його винесенням без погодження з військовою адміністрацією. Апеляційний суд зробив висновок, що на час винесення оспорюваного наказу редакція статті 13 Закону № 2136-ІХ не містила вимоги щодо необхідності його погодження з військовою адміністрацією. Лише Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352-ІХ від 01 липня 2022 року, який набрав чинності 19 липня 2022 року, внесено відповідні зміни до статті 13 Закону № 2136-ІХ.Касаційний суд погоджується з таким висновком апеляційного суду, оскільки законність оспорюваного наказу визначається за законодавством на момент його прийняття;
колегія суддів погоджується з доводами відзиву на касаційну скаргу ДП «Коростенський лісгосп АПК»? що аргументи стосовно безпідставної відмови відповідача в поновленні дії трудового договору з травня 2023 року, у зв`язку зі зміною обставин, які стали підставою для призупинення відповідачем дії трудового договору, не свідчать про незаконність оспорюваного наказу від 06 квітня 2022 року, тому не можуть бути підставою для його скасування. А рішення роботодавця про відмову в поновленні дії трудового договору не є предметом спору у цій справі.
Тому за обставин цієї справи апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, на які є посилання в касаційній скарзі, а зводяться до переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина перша статті 410 ЦПК України).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального права чи процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову апеляційного суду ? без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Житомирського апеляційного суду від 01 липня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    Є. В. Краснощоков 
 
Д. А. Гудима
 
В. І. Крат