2-о/130/35/2026
130/3576/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськарйонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Грушковської Л.Ю.,
присяжних: Гірічевої М.С., Палагути Л.С.
секретаря Репей А.М.,
законного представника неповнолітнього заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_1 - адвоката Кучера В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою законного представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жмеринський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про оголошення фізичної особи померлою,
в с т а н о в и в :
Представник заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокат Кучер В.М. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною заявою, в якій просив оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим.
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявник 1 - ОСОБА_2 з 20.07.1997 до 29.10.2014 перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу у них народились діти : ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_4 стали проживати окремо, діти залишились з матір`ю. У подальшому, в результаті шлюбу в 2018 з ОСОБА_5 . Заявниця 1 отримала прізвище ОСОБА_6 , а 14.11.2023 вона змінила своє прізвище, повернувшись на дівоче - ОСОБА_7 . Батько дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний на військову службу 02.08.2022. Як видно з матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 06.02.2023 №180 ОСОБА_3 17.12.2022 прибув до в/ч НОМЕР_2 з в/ч НОМЕР_1 та був зарахований до списків особового складу на прибув до в/ч НОМЕР_2 з в/ч НОМЕР_1 та був зарахований до списків особового складу на посаді стрільця-снайпера, приступив до виконання службових обов`язків (наказ №351 від 17.12.2022 р.) Згідно з актом службового розслідування від 06.03.2023 р., під час активної фази ведення бойових дій біля н.п. Вугледар Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5 в ході виконання завдань за призначенням снайпер 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 зник безвісти. Як повідомив очевидець - солдат ОСОБА_8 , під час штурму група, до складу якої входив ОСОБА_3 , а також бійці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , була відрізана від основних сил та з нею був втрачений зв`язок, що також підтверджується рапортом від 06.02.2023 командира роти вогневої підтримки ОСОБА_12 . За результатами службового розслідування (наказ командира в/ч НОМЕР_2 Міністерства оборони України №170 від 06.03.2023) зроблено висновок, що зникнення ОСОБА_3 сталось під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язане з виконанням військового обов`язку під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі та стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської федерації на території Донецької області. За фактом зникнення ОСОБА_3 . СВ Волноваського РВП ГУНП у Донецькій області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (провадження №12023020130000067). Відповідно до постанов слідчого від | 14.10.2025 р., неповнолітній ОСОБА_1 визнаний потерпілим, а ОСОБА_13 його законним представником. На підтвердження факту зникнення ОСОБА_3 також є витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 13.10.2025 р., надісланий на адвокатський запит Управлінням з питань зниклих безвісти за особливих обставин МВС України. На адвокатський запит стосовно даних про перебування ОСОБА_3 у полоні, від ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад надійшла відповідь про відсутність відомостей. Отже упродовж всього часу, а саме з 03 лютого 2023 року, тобто 2 років та 9 місяців відомості про перебування ОСОБА_14 в полоні чи в будь-якому іншому місці, заявникам не надходили, на зв`язок останній не виходив, ніхто його живим не бачив. За зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) він не з`являвся. На доказ місця проживання, ОСОБА_3 додається копія його паспорта, оригінал знаходиться у власника. Події, які мали місце 03 лютого 2023 року з військовослужбовцем ОСОБА_3 , прямо вказують на те, що він зник при обставинах, що безпосередньо загрожували йому смертю, та дають підстави стверджувати про те, що останній загинув під час виконання бойового (службового) завдання з відсічі військової агресії російської федерації. Оголошення ОСОБА_3 померлим заявникам, які мають право на отримання соціальних виплат, необхідне для можливості подальшої реалізації оформлення належних пенсій та виплат, пов`язаних із встановленими державою гарантіями перед родиною військовослужбовця, який загинув під час виконання бойового завдання. На заяву ОСОБА_1 до Заінтересованої особи 1 про реєстрацію смерті її батька отримано відмову від 05.11.2025 р. з посиланням на чинне законодавство, де зазначено, що однією із підстав для державної реєстрації смерті може бути рішення суду про оголошення особи померлою. Батьки ОСОБА_3 померли, його діти являються найближчими за ступенем споріднення членами його родини. За наявними у заявників даними, на момент безвісного зникнення, ОСОБА_3 був неодруженим. Отримати витяг з Державного реєстру про його сімейний стан, не представляється можливим, оскільки відповідно до п.13 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою КМУ №1064 від 22.08.2007 р., таке право надається лише стосовно відомостей про себе та про своїх, родичів фізичній особі по досягненні 16-річного віку за умови пред`явлення паспорта або паспортного документа і документів, що підтверджують родинні стосунки. Разом з тим, на заяву ОСОБА_1 від Заінтересованої особи надійшла відповідь від 19.11.2025, згідно з якою відсутні відомості про укладення ОСОБА_3 іншого шлюбу після розірвання шлюбу із заявницею 1. 24 лютого 2022 року, строк ди якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер. Міністерство розвитку громад та територій України наказом No376 від 28 лютого 2025 року затвердило оновлений перелік територій, де ведуться або велися бойові дії, а також тимчасово окупованих Російською Федерацією. Документ. містить перелік територій, які класифікуються за рівнем безпекової ситуації та станом контролю з' боку української влади. В зоні м.Вугледар Волноваського району Донецької області з 24.02.2022 р. по 30.09.2024 р. велись активні бойові дії, внаслідок яких з 01.10.2024 р. місто віднесено до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. З моменту припинення активних бойових дій на території м.Вугледар Донецької області до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців.
Ухвалою від 01.12.2025 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України ОСОБА_19 подав додаткові пояснення, в яких просив розглянути справу у його відсутність.
Представник заінтересованої особи Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) в поданій заяві просила провести розгляд справи без участі представника.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_1 - адвокат Кучера В.М. підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити, з підстав, викладених в заяві.
Заінтересована особа ОСОБА_15 не заперечувала щодо задовлення заявлених вимог.
Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного.
Судом встановлено, що в 2018 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 та отримала прізвище ОСОБА_6 , а 14.11.2023 вона змінила своє прізвище, повернувшись на дівоче - ОСОБА_7 (а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_16 є баитками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_16 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19). 
Як видно з матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 06.02.2023 №180 ОСОБА_3 17.12.2022 прибув до в/ч НОМЕР_2 з в/ч НОМЕР_1 та був зарахований до списків особового складу на прибув до в/ч НОМЕР_2 з в/ч НОМЕР_1 та був зарахований до списків особового складу на посаді стрільця-снайпера, приступив до виконання службових обов`язків (наказ №351 від 17.12.2022 р.) Згідно з актом службового розслідування від 06.03.2023 р., під час активної фази ведення бойових дій біля н.п. Вугледар Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5 в ході виконання завдань за призначенням снайпер 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 зник безвісти. Як повідомив очевидець - солдат ОСОБА_8 , під час штурму група, до складу якої входив ОСОБА_3 , а також бійці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , була відрізана від основних сил та з нею був втрачений зв`язок, що також підтверджується рапортом від 06.02.2023 командира роти вогневої підтримки ОСОБА_12 . За результатами службового розслідування (наказ командира в/ч НОМЕР_2 Міністерства оборони України №170 від 06.03.2023) зроблено висновок, що зникнення ОСОБА_3 сталось під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язане з виконанням військового обов`язку під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі та стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської федерації на території Донецької області. За фактом зникнення ОСОБА_3 . СВ Волноваського РВП ГУНП у Донецькій області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (провадження №12023020130000067). Відповідно до постанов слідчого від | 14.10.2025 р., неповнолітній ОСОБА_1 визнаний потерпілим, а ОСОБА_13 його законним представником.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 мати ОСОБА_3 - ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 56).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 батько ОСОБА_3 - ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 57).
Згідно листа Жмеринського відділу ДРАЦС вбачається, що 20.07.1997 у виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області зареєстрований шлюб ОСОБА_3 за актовим записом №23. Даний шлюб розірваний рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.10.2014 року.
Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ч. 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 13 ст. 13 ЦПК України). 
Згідно з частинами 3,4 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають: народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 
Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи 10 виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Згідно з пунктом 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. 
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Указані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. 
Пунктом 8 частини першої статті 315 ЦК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 
У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). 
При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 статті 263 ЦПК України). 
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. 
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. 
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. 
Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. 
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). 
Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. 
Частиною першою статті 306 ЦПК України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. 
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду з заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 статті 46 ЦК України), а не з заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). 
Указане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61 7094св23). 
На підставі рішення суду про оголошення громадянина померлим органи РАЦСУ видають заінтересованим особам свідоцтво про його смерть. 
Днем смерті громадянина, оголошеного рішенням суду померлим, вважається день вступу в законну силу цього рішення. У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України,
у х в а л и в :
Заяву задовольнити.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України померлим. 
Датою смерті ОСОБА_3 , вважати дату набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 23.01.2026.

Суддя

Присяжні: Гірічева М.С.

Палагута Л.С.