Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/1380/25 
Провадження № 2/499/70/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
заочне
11 лютого 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Руслана Миколайовича за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Іванівка Березівського району Одеської області справу за позовом органу опіки та піклування Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
Представник органу опіки та піклування Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав посилаючись на такі обставини.
ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Мати одна виховувала дітей, так як батько дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Сім`я ОСОБА_1 проживала на території Коноплянської сільської ради в АДРЕСА_1 . Родина ОСОБА_1 перебувала на обліку в комунальній установі « Центр надання соціальних послуг» Коноплянської сільської ради як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах: мати офіційно ніде не працювала, на обліку в центрі зайнятості не перебувала, ухилялася від виконання батьківських обов`язків. Основним доходом родини була державна соціальна допомога дитини-померлого годувальника. Рішенням відділу соціального захисту населення Коноплянської сільської ради про надання/відмову в наданні соціальних послуг від 04.10.2023 року №53 сім`ї надавалася соціальна послуга - соціальний супровід сімей в складних життєвих обставинах, натуральна допомога. 
Мати своїми діями (залишення дітей без догляду на довгий час) та бездіяльністю відносно дітей (неприготування їжі, незабезпечення доглядом та турботою: діти недоглянуті, голодні) становила загрозу для дітей, тому рішенням виконавчого комітету Коноплянської сільської ради від 02.07.2024 року № 128 дітей було відібрано від матері ОСОБА_1 (копія рішення додається). Наказом служби у справах дітей від 02.07.2024 року № 69/2024 дітей було тимчасово за заявою влаштовано в сім`ю тітки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
З моменту відібрання дітей та проживання їх у тітки, мати не змінила свій спосіб життя: продовжувала покидати місце проживання вранці на цілий. день, йшла у невідомому напрямку, не цікавилася дітьми. Відповідачка не прикладала зусиль для покращення своїх ;умов проживання, зміни способу життя, та факторів, що призвели до складних життєвих .обставин. Фахівці з соціальної роботи неодноразово здійснювали виїзд до ОСОБА_1 , але за місцем проживання вона Постійно відсутня, провести відповідну робота та допомогти жінці не є можливим відповідно до листа КУ «Центр надання соціальних послуг» від 15.10.2025 року № 193/01-01.
Відповідач ніяким чином не піклується про дітей: не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, що підтверджується вказаними вище документами.
ОСОБА_1 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, що є свідченням свідомого нехтування нею виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей.
Представник позивача в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовної заяви, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`являється, про причини неявки не повідомляє, заяв про відкладення розгляду справи не надає, відзив на позов не подавала. 
На адресу суду повертаються конверти, з позначкою про неможливість вручення адресату (адресат відсутній за вказаною адресою). 
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження) направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), а згідно позначки працівника вручити поштове відправлення не представляється можливим, так як адресат відсутній за вказаною адресою, тому у суду є підстави розцінювати, що повідомлена про час розгляду справи. 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду.
Суд визнає неявку відповідача з неповажних причин.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). 
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
Батько дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Під час здійснення соціального супроводу сім`ї ОСОБА_1 фахівцями Центру надання соціальних послуг в . родину неодноразово здійснювалися виїзди, з матір`ю проводилися бесіди, надавалися рекомендації щодо покрашення способу життя, зміни поведінки, свого ставлення до виховання дітей, що підтверджується карткою обліку надання соціальних послуг (копія додається). Але зміни на краще не відбулися, матір на всі побажання, нарікання щодо належного догляду та виховання дітей ставилася безвідповідально та бездіяльно. Відповідачка свої проблеми не визнавала та не виявляла зацікавленості до змін, жінка не приділяла ніякої уваги вихованню та утриманню дітей. Мати своїми діями (залишення дітей без догляду на довгий час) та бездіяльністю відносно дітей (неприготування їжі, незабезпечення доглядом та турботою: діти недоглянуті, голодні) становила загрозу для дітей, тому рішенням виконавчого комітету Коноплянської сільської ради від 02.07.2024 року № 128 дітей було відібрано від матері ОСОБА_1 (копія рішення додається). Наказом служби у справах дітей від 02.07.2024 року № 69/2024 дітей було тимчасово за заявою влаштовано в сім`ю тітки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
З моменту відібрання дітей та проживання їх у тітки, мати не змінила свій спосіб життя: продовжувала покидати місце проживання вранці на цілий. день, йшла у невідомому напрямку, не цікавилася дітьми. 
Відповідачка не прикладала зусиль для покращення своїх умов проживання, зміни способу життя, та факторів, що призвели до складних життєвих обставин. Фахівці з соціальної роботи неодноразово здійснювали виїзд до ОСОБА_6 , але за місцем проживання вона постійно відсутня, провести відповідну робота та допомогти жінці не є можливим відповідно до листа КУ «Центр надання соціальних послуг» від 15.10.2025 року № 193/01-01 (копія додається).
Рішенням відділу соціального захисту населення від 07.10.2024 року №30 сім`ю ОСОБА_1 було знято з обліку надання соціальних послуг у зв`язку із закінченням строку дії договору.
Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2024 року справа № 499/799/24 провадження № 2/499417/24 про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано у матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дітей.
Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини рішеннями виконавчого комітету Коноплянської сільської ради від 13 грудня 2024 року № 196 «Про надання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», № 197 «Про надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
З метою забезпечення прав дітей на зростання та виховання в сім`ї рішеннями виконавчого комітету Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області від 23 грудня 2024 року №452-ВК «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення опікуном» № 453- ВК «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення опікуном» дітей влаштовано під опіку тітки - ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями рішень.
Відповідно до актів обстежень, складених службою у справах дітей Іванівської селищної ради від 22.10.2024 року, від 13.12.2024 року, від 27.03.2025 року діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проживають в родині ОСОБА_9 . Для їх виховання, розвитку та проживання створені всі необхідні умови. Діти в повній мірі забезпечені всіма необхідними речами, одягом та взуттям, шкільним приладдям (копії актів додаються).
Діти з 1 вересня 2024 року відвідували Іванівський ліцей імені Б.Ф. Дерев`янка, що підтверджується копіями довідок від 25.10.2024 (копії додаються). ОСОБА_8 за час навчання зарекомендувала себе в якості дисциплінованої та працьовитої учениці. Має навчальні досягнення низького та середнього рівня. ОСОБА_7 має навчальні досягнення середнього та достатнього рівня. Опікун приділяє належну увагу вихованню дітей.(копії характеристик додаються).
3 1 вересня 2025 року діти відвідують комунальний заклад "Ананьївський спеціалізований ліцей спортивного профілю Одеської обласної ради", що підтверджується копіями довідок від 30.09.2025 року №01-28/579 та № 01-28/580. 
За час навчання діти зарекомендували себе як старанні та дисципліновані учні. Згідно характеристик, наданих ОСОБА_10 ліцеєм, ОСОБА_7 має середній рівень навчальних досягнень. Учень завжди ввічливий, охайний і дисциплінований. Правил розпорядку ліцею дотримується неухильно. Незважаючи на деякі труднощі із швидкою адаптацією в новому колективі, за короткий проміжок часу ОСОБА_7 знайшов друзів та підтримує гарні стосунки з багатьма учнями. Правила поведінки завжди свідомо виконує. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно.
ОСОБА_8 має достатній рівень навчальних досягнень, сумлінно виконує завдання, проявляє наполегливість та цілеспрямованість. Поєднує освітню діяльність із спортивними тренуваннями, демонструючи організованість та працелюбність. Легко знаходить спільну мову , з однокласниками, користується повагою серед дітей та вчителів. Виявляє відповідальність у виконанні доручень, бере участь у шкільному та класному житті. Загалом характеризується як вихована, працьовита та цілеспрямована особистість.
Опікун постійно підтримує зв`язок із класним керівником та вихователем та позитивного налаштована на співпрацю з навчальним закладом.
За час перебування дітей в родині опікуна ОСОБА_5 відповідачка жодного разу не зверталася-до служби у справах дітей Коноплянської сільської ради з приводу повернення дітей до неї.
За попереднім місцем проживання: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не проживає, що підтверджується свідченнями сусідів - гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Згідно характеристики, наданої старостою Баранівського старостинського округу №1 Іванівської селищної ради від 07.10.2025 року № 11/1-24-83 ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає, так як будинок не придатний для проживання. Періодично з`являється в с. Сухомлинове та с.Баранове. Веде асоціальний (бродячий) спосіб життя, постійного місця роботи не має. За інформацією мешканців села неодноразово помічалася у проникненні до чужих домогосподарств та закладів освіти, де здійснювала крадіжки продуктів харчування. На даний час місце її перебування не відоме.
Відповідач ніяким чином не піклується про дітей: не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнім навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, що підтверджується вказаними вище документами.
ОСОБА_1 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, що є свідченням свідомого нехтування нею виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей.
Відповідно до пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.09.2008 року № 866 (зі змінами) «Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав».
Зважаючи на вище викладене та враховуючи інтереси дітей, на Комісії з питань захисту прав дитини Коноплянської сільської ради 21 жовтня 2025 року було прийнято рішення «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » (копія рішення додається).
Рішенням виконавчого комітету Коноплянської сільської ради від 22.10. 2025 року № 115 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_1 . 
Наведеними обставинами і фактами у сукупності підтверджується, що ОСОБА_1 , дітьми не цікавиться, ухиляється від здійснення своїх батьківських обов`язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку дитини, не проявляє до них турботи та уваги, не цікавиться їх справами та станом здоров`я.
Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що становить загрозу для здоров`я та повноцінного розвитку малолітньої дитини, та підтверджують відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, що є підставою у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення відповідача батьківських прав.
Суд застосовуючи норми матеріального права виходив з такого.
Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз`яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків а також на підставі інших документів, що стосуються справи.
Представником служби у справах дітей було надано висновок та рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав  громадянина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не приділяє уваги фізичному та духовному розвитку, матеріальному забезпеченню своїм дітям, не забезпечує рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.
Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини.
Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. З огляду на наведені обставини, суд визнає поведінку матері ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" вказується, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б їй виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено.
Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 3028,0 гривень.
Керуючись ст.ст. 150,155, 164-167 СК України ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року , ст.ст. 10, 11, 57, 64, 82,88,141, 198,200,258,259,264,268 ЦПК України суд -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву органу опіки та піклування Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як таку, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір на користь Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області в розмірі 3028,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:
Позивач: орган опіки та піклування Коноплянської сільської ради 67220, Одеська область, Березівський район с.Конопляне, вул. Захисників України, 70 Код ЄДРПОУ: 04378439.

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя	Руслан ТИМЧУК