Справа №: 343/2031/25 
Провадження №: 2/343/25/26 
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді - Тураша В. А.,
секретаря - Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 17.10.2025 звернувся в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовом до Долинської міської ради , ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання.
Позивач просить ухвалити рішення, яким:
визнати протиправним внесення відомостей до реєстру територіальної громади про зняття ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 та скасувати відомості про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;
стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір.
Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстрований 29 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції, актовий запис №72.
Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24
березня 2025 року у справі № 343/414/25, цей шлюб розірвано. Рішення суду набрало законної
сили 24.04.2025.
24.06.2021, під час шлюбу, ним та відповідачкою ОСОБА_2 було придбано у власність житловий будинок та земельна ділянка кадастровий номер 2622010100:01:024:0250 для його обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 .
Покупцем по вказаних договорах була відповідачка, а відповідно титульним власником
цього будинку за спільною згодою стала відповідачка. 
Пунктами 17, 18 та 19 договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.06.2021 та пунктами 13, 14 та 16 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2021, було визначено, що покупець підтверджує, що перебуває в шлюбі, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку купляється за кошти подружжя. В тексті цих договорів також зазначено, що вони укладались з його згоди, як чоловіка покупця.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розмір частки права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за відповідачкою в розмірі частки -1.
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 18.08.2025, він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та знятий з реєстрації 30.04.2025.
Оскільки він, нікому не подавав і не надавав ні заяви, ні згоди, ні повноважень на зняття
його із зареєстрованого місця проживання за адресою: 
АДРЕСА_1 , залишаючись
співвласником цього житлового будинку, вважає, що зняття його із зареєстрованого місця
проживання, порушує його право, як співвласника цього житлового будинку на реєстрацію в
ньому його місця проживання (а.с.1-6).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025 цивільна справа № 343/2031/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.31).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2025, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/2031/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради , ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання. 
Призначено підготовче судове засідання на 18.11.2025.
Визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.33).
Представник відповідача - Долинської міської ради - Дирів І.Я. (виписка з ЄДРЮО,ФОП та ГФ а.с.50) подав 11.11.2025 відзив на позов, в якому зазначив, що Долинська міська рада вважає даний позов безпідставним та таким що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
30 квітня 2025 року до Центру надання адміністративних послуг Долинської міської ради звернулась ОСОБА_2 із заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Відповідно до заяви, ОСОБА_2 , як власник житла, просила зняти задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .
До заяви ОСОБА_2 долучила витяг з Державного реєстру речових прав від 28.01.2025, номер витягу 409990561, відповідно до якого вказано, що їй належить на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 (розмір частки: 1).
У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначила мобільний номер телефону ОСОБА_1 , за номером якого останнього було повідомлено про зняття його із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) 30.04.2025.
На підставі поданої заяви ОСОБА_2 , адміністратором ЦНАП було знято ОСОБА_1 із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та було повідомлено про це ОСОБА_3 за допомогою телефонного зв?язку (про що зроблена відмітка у заяві поряд із номером мобільного телефона).
Таким чином адміністратор ЦНАП діяв у межах та в спосіб передбачений законодавством.
П.п.100-102 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад (надалі Порядок) , передбачено, що ДМС та її територіальні органи здійснюють контроль за дотриманням органами реєстрації вимог законодавства з питань декларування/реєстрації діяльності у сфері декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) осіб.
За результатами проведених перевірок ДМС та її територіальні органи надсилають органу реєстрації акт щодо врахування рекомендацій (пропозицій) чи усунення виявлених недоліків, порушень.
Якщо за результатами проведеної перевірки виявлено факти прийняття рішень посадовими особами органів реєстрації з порушенням вимог законаодавства, ДМС надсилає відповідному органу реєстрації припис про вжиття необхідних заходів та усунення виявлених порушень, який є обов`язковим для виконання.
За результатами проведеної перевірки органом ДМС не виявлено порушення законодавства працівниками територіальної Долинської громади при знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, про що повідомлено позивача у відповіді №Г-9370-25/4601.6.4/325-25 від 03.10.2025.
Враховуючи вище зазначене, Долинська міська рада розглядаючи звернення ОСОБА_2 діяла в межах компетенції, у формі та спосіб передбачені законодавством України (а.с.39-43).
Ухвалою Долинського районного суду від 18.11.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради , ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та призначити справу до судового розгляду по суті з викликом сторін по справі (а.с.54).
Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні 18.11.2025 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задоволити . 
В судові засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час та місце їх проведення був належним чином повідомлений судом, подав 30.12.2025 заяву згідно якої просить розгляд справи №343/2031/25 здійснювати за його відсутності.
Представник відповідача Долинської міської ради Федор М.М. (виписка з ЄДРЮО,ФОП та ГФ а.с.77) в підготовчому судовому засіданні проведеному 18.11.2025 позовні вимоги не визнала, зіславшись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини. Просила в позові відмовити в повному обсязі. 
В судові засідання представник відповідача Федор М.М. не з`явилася , хоч про час та місце їх проведення була належним чином повідомлена судом, подала14.01.2026 заяву в якій зазначила, що Долинська міська рада підтримує заперечення на позов викладені у відзиві та просить у задоволенні позову відмовити. Розгляд справи просять проводити за відсутності представника Долинської міської ради (а.с.76)
Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.57,63,67), рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.58,68,70,75) та розписка про повідомлення про час, дату, місце наступного судового засідання (а.с.74). Відзиву на позовну заяву відповідачкою ОСОБА_2 не подано.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , відзив Долинської міської ради на позовну заяву, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку:
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.15 , ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.
Спільна сумісна власність - це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.
Ст. 57 СК України встановлено, що майно є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема якщо: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України.
Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Як роз`яснено в п.п. 23, 24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, у постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 334/4220/18 (провадження № 61-19010св20), від 07 липня 2021 року у справі № 760/18983/16 (провадження № 61-16673св20), у постанові Верховного суду від 23.02.2023 року у справі № 405/3776/19.
У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 29 травня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 72, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 11).
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 

року у справі № 343/414/25 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 29 травня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції, актовий запис № 72, розірвано (а.с. 12-13).
Судом також встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 24 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Ананевич О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 911, ОСОБА_2 набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пунктів 17 та 18 зазначеного договору, покупець ОСОБА_2 підтвердила, що на момент укладення договору перебувала у зареєстрованому шлюбі та, що придбання нерухомого майна здійснюється за кошти подружжя, про що було повідомлено продавця.
Крім того, вказаний договір укладено за згодою чоловіка покупця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , що підтверджується письмовою заявою, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. 24 червня 2021 року за реєстровим № 906 (а.с. 17-18).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 424844357 від 30 квітня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 71,7 кв. м, житловою площею 47,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1 (а.с. 21-22).
Отже, судом встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було набуте подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період перебування у зареєстрованому шлюбі, а відтак з моменту його набуття, воно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя без визначення часток кожного зі співвласників.
Незважаючи на те, що титульним власником вказаного нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав зазначена ОСОБА_2 , суд бере до уваги, що відповідачка була достеменно обізнана з правовим режимом спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, оскільки воно набуте у період шлюбу за спільні кошти подружжя, що прямо підтверджується умовами договору купівлі-продажу.
Таким чином, презумпція спільності права власності подружжя, встановлена нормами сімейного законодавства, у даному випадку не спростована, а доказів, які б підтверджували набуття спірного будинковолодіння за особисті кошти чи на інших підставах, що виключають режим спільної сумісної власності, відповідачкою ОСОБА_2 , суду не надано.
Крім того, з копії витягу з Реєстру територіальної громади, номер витягу 2025/011738264 від 18 серпня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 червня 2021 року по 30 квітня 2025 року (а.с. 23).
Згідно змісту ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Одним з передбачених п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає 

законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.
Згідно зі ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється:
1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 
2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.
Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 18 Закону, зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою співвласника житла в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється за згодою іншого співвласника житла, яка надається особисто або через представника. Разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Відповідно до ч.12 ст. 18 Закону, зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) співвласника житла за заявою іншого співвласника цього житла не здійснюється.
Аналогічні норми містить Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений Постановою КМ України № 265 від 07.02.2022 (надалі - Порядок). 
Так, згідно п. 1 Порядку, цей Порядок зокрема визначає механізм зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання, а також встановлює форми необхідних для цього документів. 
Згідно п. 3 Порядку, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.
Ст. 2 Закону, встановлено, що орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи.
Відповідно до п.50 Порядку, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, серед іншого, на підставі: заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.
Згідно з п.61 Порядку, у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.
При цьому, згідно п. 63 Порядку, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою співвласника житла в порядку, передбаченому 

пунктом 61 цього Порядку, здійснюється за згодою іншого співвласника житла, яка надається особисто або через представника та підтверджується підписом такого співвласника або його представника у заяві.
Положення п. 56 Порядку забороняють зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) співвласника житла за заявою іншого співвласника такого житла.
Відповідно до п. 69 Порядку, посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), про що зазначена посадова особа робить відповідний запис у заяві. Посадова особа органу реєстрації у день звернення особи: приймає рішення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів.
Пункт 87 Порядку визначає підстави для відмови органом реєстрації в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого місця проживання (перебування).
Як встановлено в судовому засіданні , 30.04.2025 ОСОБА_2 , звернулася до Центру надання адміністративних послуг Долинської міської ради із заявою від 30.04.2025 щодо зняття з зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_2 повідомила орган реєстрації місця проживання відомості про себе, як єдиного власника будинковолодіння за зазначеною адресою, надавши реєстратору свій паспорт та документ, що посвідчував право власності на житло. Недобросовісність поведінки ОСОБА_2 , яка полягала в неповідомленні обставин щодо належності вказаного житла їй та ОСОБА_1 як співвласникам, призвело до прийняття реєстратором рішення про зняття з зареєстрованого місця проживання співвласника житла ОСОБА_1 , без його згоди як співвласника, чим було порушено ст. 18 Закону, та п.п. 56, 63 Порядку.
Оскільки Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містив відомості лише щодо титульного власника вказаного житлового будинку - ОСОБА_2 , діючи в межах повноважень визначених п. 69 Порядку, та перевіряючи документи визначені п. 61 Порядку, не встановивши підстав визначених п. 87 Порядку для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_2 , ґрунтуючись на тому, що кожна особа діє добросовісно, адміністратор прийняла рішення про зняття із задекларованого місця проживання співвласника житла ОСОБА_1 .
Вказане рішення адміністратора Центру надання адміністративних послуг Долинської міської ради, хоч і прийняте з дотриманням процедури визначеної п.п. 61, 69, 87 Порядку, але є таким, що порушує вимоги ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п.п. 56, 63 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМ України № 265 від 07.02.2022, при цьому це рішення порушує цивільне право позивача ОСОБА_1 на користування житлом, а також права власності на житло, співвласником якого він є.
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», скасування рішення про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється відповідно до вимог, встановлених для скасування відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи передбачених статтею 17 цього Закону та в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Так, згідно з ч.1 ст. 17 Закону, у разі проведення реєстраційних дій з порушенням вимог, встановлених законом, відомості про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи визнаються недійсними та скасовуються органом реєстрації.
Відповідно до п.п. 91-92 Порядку, відомості про задеклароване/зареєстроване місце 

проживання (перебування)/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи скасовуються органом реєстрації у разі проведення реєстраційних дій з порушенням вимог, встановлених законом. У разі виявлення реєстраційних дій проведених з порушенням вимог, встановлених законом, керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав для декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи.
Згідно абз. 2 п. 93 Порядку, у разі скасування відомостей про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи місце проживання (перебування) такої особи вважається таким, що задеклароване/зареєстроване за попередньою адресою житла.
Після скасування органом реєстрації відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування)/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи у реєстрі територіальної громади актуалізуються відповідні відомості про місце проживання особи.
Відповідно до вимог ст. 100 Порядку, ДМС та її територіальні органи здійснюють контроль за дотриманням органами реєстрації вимог законодавства з питань декларування/реєстрації місця проживання, а також їх діяльності у сфері декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) осіб.
Згідно з ст.ст.101,102 Порядку, за результатами проведених перевірок ДМС та її територіальні органи надсилають органу реєстрації акт щодо врахування рекомендацій (пропозицій) чи усунення виявлених недоліків, порушень.
Якщо за результатами проведеної перевірки виявлено факти прийняття рішень посадовими особами органів реєстрації з порушенням вимог законодавства, ДМС надсилає відповідному органу реєстрації припис про вжиття необхідних заходів та усунення виявлених порушень, який є обов`язковим для виконання.
Позивач ОСОБА_1 25.08.2025 звернувся до керівника органу реєстрації місця проживання та ведення реєстрів Долинської ТГ із заявою, в якій просив провести перевірку підстав для зняття 30.04.2025 із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки скласти висновок та прийняти рішення про скасування зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 . Про прийняте рішення надіслати йому повідомлення(а.с.24-25).
Згідно відповіді №Г/1507 Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 02.09.2025, ОСОБА_1 було знято із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування): АДРЕСА_1 , 30.04.2025, згідно підпункту 5 пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265 "Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" , про що його було повідомлено засобами телефонного зв`язку адміністратором ЦНАП 30.04.2025 р(а.с.26).
Позивач ОСОБА_1 25.09.2025 звернувся до Державної міграційної служби України із заявою, в якій просив провести перевірку підстав для зняття 30.04.2025 із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки, у випадку виявлення допущеного порушення органом реєстрації, під час здійснення зазначеної в п. 2 прохальної частини заяви реєстраційної дії вимог закону, надіслати повідомлення до органу реєстрації місця проживання та ведення реєстрів Долинської територіальної громади про необхідність проведення перевірки щодо здійснення такої реєстраційної дії (а.с.27-28).
Згідно відповіді №Г/9370-25/4601.6.4/325-25 ДМС Західного міжрегіонального управління ДМС України від 03.10.2025, за результатами проведеної перевірки встановлено, що зняття із 

задекларованого/зареєстрованого місця проживання здійснено 30.04.2025 Долинською територіальною громадою за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до підпункту 5 пункту 50 Порядку, а саме: за заявою власника житла, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує право власності на житло місця проживання (витяг № 409990561 з Державного реєстру речових прав). Працівниками територіальної Долинської громади Калуського району зняття із задекларованого/зареєстрованого місяця проживання здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.29).
Таким чином позивачу ОСОБА_1 відмовлено у скасуванні відомостей про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, які проведені з порушенням вимог встановлених законом
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення адміністратора ЦНАП Долинської міської ради від 30.04.2025 про зняття з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 є таким, що прийняте з порушенням вимог, встановлених законом, зокрема ч.3, 12 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та позивачу відмовлено у скасуванні відомостей про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, які проведені з порушенням вимог, встановлених законом.
При цьому, незважаючи на наявність підстав для застосування пунктів 91-93 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022, позивачу було відмовлено у скасуванні відомостей про його зняття із зареєстрованого місця проживання, що свідчить про триваюче порушення прав позивача як співвласника житла.
У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211.00 грн ( квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №14 від 16.10.2025 а.с.7), судом встановлено, що порушення прав позивача відбулося внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_2 , позовні вимоги задоволено, тому суд вважає за необхідне стягнути витрати по сплаті судового збору на користь позивача саме з відповідачки ОСОБА_2 .
На підставі ст.ст. 60, 63, 66, 68 Сімейного кодексу України , Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» №1871-IX від 05.11.2021 (зі змінами і доповненнями), «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого Постановою КМУ №265 від 07.02.2022, керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Долинської міської ради , ОСОБА_2 про визнання протиправним зняття із зареєстрованого місця проживання та скасування рішення про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання- задоволити . 
Визнати протиправним рішення ЦНАП Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 30 квітня 2025 року про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ЦНАП Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області скасувати відомості про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачі: 
Долинська міська рада Калуського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ: 04054317, місце знаходження: пр.Незалежності,5, м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області, 77500;
 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш