Справа №348/2994/25
Провадження № 2/348/302/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ЗАОЧНЕ

10 лютого 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Гундяка Т.Д.,
секретар судового засідання Дмитрук С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
АТ «ОТП Банк» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтований тим, що 04.10.2021 міжАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2037668141, на підставі якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором.
При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що кредитний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і клієнту надаються декілька різних видів послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та/або (корпоративних).
Відповідно до умов кредитного договору № 2037668141 від 04.10.2021 відповідач отримав два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 кредитного договору – кредит у розмірі 6 589,90 грн на придбання товару у продавця на строк до 04.03.2022 та відповідно до п. 2 кредитного договору (заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2037668141_CARD від 04.10.2021) кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 3 роки (з правом пролонгації).
Відповідач, підписавши особисто заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2037668141_CARD від 04.10.2021, безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що анкета-заява разом із правилами користування карткою, тарифами, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить: 5 % в місяць, впродовж пільгового періоду - 0,01 % річних.
На виконання умов вищевказаного кредитного договору та договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) (публічного), правил користування карткою, банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, а тому станом на 06.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП Банк» становить суму у розмірі 40 279,19 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту – 39 151,30 грн та заборгованості за відсотками – 1 127,89 грн.
Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 40 279,19 грн, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану заборгованість.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2025 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також просив у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, повідомлений судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток. Кореспонденція зі штриховими ідентифікаторами R067053158630, R067072768326, R067085373860, R067085307697 повернута 23.12.2025, 22.01.2026 та 02.02.2026 до суду разом з відправленням, згідно довідки підприємства поштового зв`язку причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». 
У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.
Також виклик відповідача у справі у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч. 5 ст. 259, ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини, що виникли між сторонами.
Встановлено, що 04.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ «ОТП Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття карткового рахунку, у зв`язку з чим підписав кредитний договір №2037668141 та заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2037668141_CARD від 04.10.2021, відповідно до якої безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що анкета-заява разом із правилами користування карткою, тарифами, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору. 
Кредитний договір № 2037668141 та анкета-заява підписані власноручним підписом позичальника.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредит видається у розмірі 6 099,90 грн на придбання товару у продавця, 490,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «СМС+Довідка». Загальний розмір кредиту 6 589,90 грн.
Згідно п. 1.2. кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п. 1.3. договору).
Відповідно до п. 3. кредитного договору, ознайомившись з публічним Договором про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карт (особистих) та на підставі Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2037668141_CARD від 04.10.2021 відповідач звернувся до АТ «ОТП БАНК» з бажанням оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб, на підставі чого банк відкриває позичальнику поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 разом із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС GOLD (PayPass) кредитна картка «Мані на кармані легка», отримання картки № НОМЕР_2 , валюта рахунку – гривня. Банк встановлює до картки кредитну лінію (безготівковий кредит) в національній валюті на споживчі цілі. Розмір фіксованої процентної ставки становить 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Розмір кредитного ліміту встановлюється згідно рішення кредитного комітету банку від 1 000 до 500 000 гривень. Строк дії кредитної лінії 12 календарних місяців з правом продовження.
Згідно п. 5.6. кредитного договору підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що позичальнику/клієнту була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються банком та третіми особами і повністю роз`яснені всі питання, що мав позичальник по кредитному договору. Банк надав позичальнику/клієнту в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг. 
На підтвердження надання інформації споживачу до укладення договору про споживчий кредит позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, яким ОСОБА_1 підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, який підписано відповідачем власноручним підписом, а також орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, відповідно до якого орієнтовна загальна вартість кредиту 6 590,07 грн, реальна річна процентна ставка 36,28%, сума кредиту за договором 6 589,90 грн, інші послуги банку 490,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2037668141_CARD від 04.10.2021 станом на 06.08.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 40 279,19 грн. При цьому, вказано використання позичальником кредитних коштів в загальній сумі 59 585,03 грн, плата за обслуговування рахунку/списання за смс інформування – 4 172,00 грн, нарахування відсотків – 24 432,89 грн, надходження коштів на рахунок – 47 850,73 грн.
На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнім позивач надав також звіт-розрахунок за період з 31.01.2022 по 06.08.2025, з якого вбачається про використання ОСОБА_1 карткового рахунку та відповідно до якого загальний розмір кредиту 39 000,00 грн, боргові зобов`язання за кредитом (без урахування відсотків за користування) станом на 24.09.2025 становлять 40 279,19 грн. Овердрафт 151,30 грн.
Відповідно до видаткової накладної №ФТНЧ-1160-50451819 від 04.10.2021 ОСОБА_1 було придбано товар на загальну суму 6 299,90 грн.
Позивачем 22.08.2025 надіслано відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати процентів у загальному розмірі 40 279,19 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом (ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.
Відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що сторони шляхом підписання кредитного договору №2037668141 та заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2037668141_CARD від 04.10.2021, обумовили у письмовій формі розмір процентів за користування кредитними коштами в сумі 0,01% річних та 5 % в місяць відповідно.
Відповідач отримав кредит, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, проте свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув і позивач має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами.
Проте, перевіряючи наданий позивачем розрахунок заборгованості встановлено, що з 29.06.2024 по 29.07.2025 позивачем 14 разів нараховано комісію за розстрочку по 298 грн на загальну суму 4 172 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк посилався на те, що заява-анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку.
При цьому, згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У цій справі між сторонами виникли відносини щодо споживчого кредитування, тобто договірні правовідносини між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Матеріали справи містять копію публічного Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карт (особистих) в редакції, яка діє з 20.09.2021, додатком до якого є Правила користування карткою.
Однак позивачем не долучено підтвердження того, що відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про надання банківських послуг в АТ «ОТП банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати комісії за обслуговування кредитної лінії.
Крім того, заява-анкета не містить жодних умов щодо нарахування комісії.
Отже, будь-яких доказів на підтвердження того, що при укладенні договору про надання банківських послуг діяли Правила користування карткою, а також того, що вказані Правила підписані відповідачем саме в такій редакції, яка існувала на час підписання заяви- анкети, позивач суду не надав, тому суд вважає, що позивачем не доведено розмір, порядок та умови нарахування комісії (плати за обслуговування рахунку).
Суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правилами користування карткою, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «ОТП банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин 04.10.2021) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21.11.2025), тобто кредитор міг посилатися на витяг з Правил користування карткою у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 6 цієї статті закону споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Згідно ч 12 вказаної статті закону у разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом.
Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення.
Таким чином, наданий банком паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про можливі умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки, зокрема, передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) вказано, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
З урахуванням наведеного матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач розумів, ознайомився і погодився з витягом з Правил користування карткою, на які посилається позивач, підписуючи заяву про надання банківських послуг в АТ «ОТП банк».
Під час дослідження доказів не було встановлено погодження між кредитодавцем та відповідачем плати за обслуговування рахунку, їх розмір та порядок нарахування і сплати. При цьому зі змісту заяви-анкети вбачається, що такі платежі взагалі нею не передбачені.
Згідно розрахунку заборгованості нарахована комісія за розстрочку на загальну суму 4 172 грн погашена позичальником. 
Оскільки, розмір плати за обслуговування рахунку з відповідачем узгоджено не було, то відповідно суми внесені ним на погашення заборгованості не могли бути враховані в частині цих платежів.
Таким чином, оскільки позивачем не доведено підстави нарахування комісії за розстрочку на загальну суму 4 172 грн, яка погашена позичальником, та обов`язок відповідача сплатити такі, а розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням такої сплати, тому розмір заборгованості позивача, який підлягає стягненню по тілу кредиту підлягає зменшенню на суму частково сплачених відповідачем коштів в сумі 4 172 грн та становить 34 979,30 грн (39151,30 -4172).
Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, за встановлених обставин укладення відповідачем кредитного договору, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2037668141 від 04.10.2021 у в загальному розмірі 36 107,19 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34 979,30 грн та заборгованості за процентами у розмірі 1 127,89 грн.
В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. 
Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору, які згідно виписки зараховані до спеціального державного бюджету України
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 171,49 грн.
Керуючись ст. 4, 19, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289 ЦПК України,
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного Товариства «ОТП Банк» заборгованістьза кредитним договором №2037668141 від 04.10.2021 у розмірі 36 107,19 (тридцять шість тисяч сто сім грн 19 коп.) грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34 979,30 грн та заборгованості за процентами в розмірі 1 127,89 грн.
В задоволенні решти вимог позову відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного Товариства «ОТП Банк» сплачений судовий збір в сумі 2 171,49 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», код ЄДРПОУ 21685166, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, 01033. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 . 

Суддя          Гундяк Т.Д.

Повний текст рішення складено 10.02.2026.