Справа № 466/474/26
Провадження № 3/466/536/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м.Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Ковальчук О.І., з участю прокурора Львівської обласної прокуратури Шевців М.Т., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту Внутрішньої безпеки Львівського управління Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого у ПрАТ «МХП», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 будучи звільненим зі служби в поліції з посади поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області, являючись відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав 09.07.2025 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення) за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 під час розгляду матеріалів свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, просив суворо його не карати.
В судовому засіданні прокурор Шевців М.Т. просила визнати винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності, підтримавши письмовий висновок прокурора, долучений до матеріалів справи.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
За положеннями ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 
Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб сайті Національного агентства.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КпАП України, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №45 від 22.01.2026, письмовим поясненням ОСОБА_1 ; копією витягу послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 ; копією наказу №129о/с від 12.01.2022 про прийняття на посаду ОСОБА_1 ; копією посадової інструкції, присяги; копією наказу №1396о/с від 16.07.2024 про звільнення зі служби в поліції; копією витягу з Єдиного державного реєстру декларацій та іншими матеріалами адміністративної справи.
З огляду на це, оцінюючи докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення і які не викликають обґрунтованого сумніву в їх достовірності, приходжу до висновку про їх допустимість і відповідно, про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Дії гр. ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, що стверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.
Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу. 
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 172-6, 283, 284, 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» 
постановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок). 
На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Суддя	  	О.  І.  Ковальчук