П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/20885/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько О.Г.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
09 грудня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправною картки відмови та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною картки відмови та скасування рішення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці від 25 вересня 2024 року №UА101000/2024/000367/2 про коригування митної вартості товарів.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови Житомирської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА101020/2024/007524.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 розгляд справи призначено на 09.12.2025.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.
05.12.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.
09.12.2025 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю вчасного прибуття представника Житомирської митниці до м.Вінниці для участі в судовому засіданні.
Колегія суддів, розглянувши дане клопотання вирішила у його задоволенні відмовити, визнати неповажними причини неявки відповідача в судове засідання, оскільки в підтвердження даного клопотання відповідачем не надано належних доказів.
Згідно з частиною другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів, на підставі яких її може бути вирішено, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  24 вересня 2024 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Житомир-центральний" з метою імпорту товару "легковий автомобіль б/в, марка - Hyundai, модель - I40, календарний рік виготовлення - 2014", що ввозився на ім`я ОСОБА_1 , декларантом ОСОБА_2 подано митну декларацію № 24UA101020033784U9.
Заявлена митна вартість товару визначена за основним методом на рівні 3290,38 євро: вартість автомобіля за ціною угоди 3107,00 євро (+ витрати на транспортування до кордону України 183,38 євро).
Разом з митною декларацією подано такі документи на підтвердження митної вартості: 2800 – рахунок-фактура (інвойс) від 17 вересня 2024 року; 3002 – документ, що підтверджує вартість товару від 15 вересня 2024 року; 3007 – довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2024 року; 7017 – висновок про походження автомобіля (акт експертизи) A156963769 від 19 вересня 2024 року; 9000 – інформація з аукціону, фото авто; 0380 – договір купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року; 2800 – свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19 вересня 2024 року № НОМЕР_1 ; 9610 – копія митної декларації країни відправлення № 24PL301010E1152352.
Автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" за МД № 24UA101020033784U9 згенеровано митну формальність у напрямку контролю правильності визначення митної вартості за кодом 117-2 з повідомленням: "Можливе заниження митної вартості транспортного засобу. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості транспортного засобу, у тому числі, характеристик товару, які впливають на визначення митної вартості", тому 24 вересня 2024 року відповідачем надіслано декларанту повідомлення № 1394915 із зазначенням про те, що "...митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор", а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Документи, подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме: ... відомості про ціну продажу товару, викладені у документі під кодом 0380 – договір купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року, кодом 3002 – документ, що підтверджує вартість товару від 15 вересня 2024 року, кодом 9000 – інформація з аукціону від 23 вересня 2024 року, кодом 9610 – копія митної декларації країни відправлення № 24PL301010E1152352 можуть бути використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у випадку надання митному органу перекладу на українську мову даних документів. Відповідно до довідки про транспортні витрати від 24 вересня 2024 року витрати при доставці оцінюваного автомобіля до кордону України склали 183,38 євро. У зв`язку із відсутністю у митниці відомостей про місце укладання правочину купівлі-продажу товару, митниця позбавлена можливості перевірити числові значення складової митної вартості – витрат на транспортування.".
У цьому повідомленні вказано про необхідність подання додаткових документів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Запропоновано подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
На вимогу митного органу декларантом додатково надані такі документи: переклад копії митної декларації країни відправлення від 21 вересня 2024 року № 24PL301010E1152352; переклад документу, що підтверджує вартість товару від 15 вересня 2024 року; переклад на українську мову рахунку-фактури від 17 липня 2024 року № 388; переклад договору купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року.
За результатами опрацювання додатково наданих документів митним органом скеровано декларанту повідомлення № 1395061, у якому зазначено, зокрема, що "... відповідно до наданого перекладу документа під кодом 0380 від 17 вересня 2024 року даний документ є договором купівлі-продажу, який передбачає підписання цього документа обома сторонами купівлі/продажу. Разом з тим, договір купівлі-продажу не містить підпису продавця. У зв`язку із виявленими обставинами договір купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року не може бути використаний митним органом як чинний документ, що підтверджує ціну товару. Додатково наданий переклад документа під кодом 3002 від 15 вересня 2024 року є "гіро платіж", який не може бути використано як документ, що підтверджує ціну, що була фактично сплачена за товар, оскільки не містить достатніх даних про товар (марку, модель, номер кузову, рік виготовлення тощо), посилання на рахунок-фактуру, договір купівлі-продажу, тобто дані, які б могли свідчити про те, що даний платіжний документ стосується оцінюваного товару. Також, даний документ видано раніше, ніж сторони досягли згоди купити/продати транспортний засіб (17 вересня 2024 року). ... Відповідно до відомостей графи 15 поданої до митного оформлення декларації № 24UA101020033784U9 автомобіль транспортувався з Фінляндії. Разом з тим, згідно із відомостями в додатково наданому перекладі копії митної декларації країни відправлення № 24PL301010E1152352 слідує, що відправлення товару здійснювалось з Польщі. Враховуючи викладене, у митного органу виникають обґрунтовані сумніви щодо місця, з якого здійснювалося транспортування оцінюваного транспортного засобу.".
У вказаному повідомленні у порядку консультації декларанту надано інформацію щодо вартості схожого автомобіля марки Hyundai (модель - I40), раніше визнаній (визначеній) митним органом за митною декларацією від 12 липня 2024 року № 24UA401060010710U0, яка складає 5100 євро.
25 вересня 2024 року Житомирською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА101000/2024/000367/2, згідно з яким відповідач, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товарів (резервний метод), заявлену позивачем в митній декларації від 24 вересня 2024 року № 24UA101020033784U9 митну вартість автомобіля скоригував до 5100,00 євро.
Згідно з цим рішенням не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г – у зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених частиною третьою статті 64 Митного кодексу України (надалі – МК України), яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів за МД № 24UA401060010710U0 від 12 липня 2024 року – 1.Автомобіль легковий, що був у використанні – 1 шт. Марка: Hyundai; модель: I40;VIN номер (номер кузова): НОМЕР_2 ; тип двигуна: дизельний; номер двигуна: нема даних; робочий об`єм циліндрів двигуна: 1685 см.куб.; потужність двигуна: 100 кВт; календарний рік виготовлення: 2014; модельний рік виготовлення: 2015; перша реєстрація: 27 листопада 2014 року; тип кузова: універсал 5-ти дверний; колір кузова: сірий; загальна кількість місць (включаючи місце водія): 5;повна маса у разі максимального завантаження: 2150 кг; колісна формула: 4 х 2; категорія ТЗ: М1;призначення: пасажирський. Відповідає вимогам екологічного стандарту EURO5. Виробник: Hyundai Motor Co. Торгова марка: Hyundai. Країна виробництва: KR.– 5100,00 євро.
На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Житомирська митниця оформила картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА101020/2024/007524, згідно з якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товару з причин: "Митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 декларації невірно розрахована митна вартість товару та вона не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 МК України, чим порушено вимоги статей 52, 53 цього Кодексу. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 25 вересня 2025 року № UА101000/2024/000367/2 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного оформлення товару, а крім того це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів у повному обсязі, чим порушено вимоги статей 266, 289, 293 МК України".
Вважаючи картку відмови Житомирської митниці та рішення про коригування митної вартості незаконними та протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Частиною 1 статті 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування – з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Положеннями частини 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин 1-2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.
У частині 5 цієї правової норми надається визначення терміну ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Згідно частини 2 названої правової норми документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок – фактура (інвойс), або рахунок – проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 3 цієї правової норми у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У пункті 1 частини 4 статті 54 МК України встановлено обов`язок митного органу здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Разом з тим, згідно частини 3 статті 53 МК України, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо піни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Так, відмовляючи у визначенні митної вартості за першим (основним) методом, яка вказана у митній декларації від 24 вересня 2024 року № 24UA101020033784U9, відповідач виходив з того, що поданими декларантом до митного оформлення документами не підтверджено числові значення складових заявленої до декларування митної вартості автомобіля Hyundai І40, 2014 року випуску, реєстраційний номер: OTV-745-(KMHLC81UBEU0801), а саме:
- договір купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року не містить підпису продавця, тому не може слугувати підтвердженням заявленої до декларування вартості автомобіля;
- документ під кодом 3002 від 15 вересня 2024 року ("гіро платіж") не може бути використано як документ, що підтверджує сплачену ціну автомобіля, оскільки не містить достатніх даних про товар (марку, модель, номер кузову, рік виготовлення тощо), посилання на рахунок-фактуру, договір купівлі-продажу, тобто дані, які б могли свідчити про те, що даний платіжний документ стосується оцінюваного товару. Також, цей документ видано раніш ніж сторони досягли згоди купити/продати транспортний засіб (17 вересня 2024 року);
- відповідно до відомостей графи 15 поданої до митного оформлення декларації №24UA101020033784U9 автомобіль транспортувався з Фінляндії, проте згідно з відомостями митної декларації країни відправлення № 24PL301010E1152352 відправлення товару здійснювалось з Польщі, що доводить обґрунтовані сумніви щодо місця, з якого здійснювалося транспортування оцінюваного транспортного засобу;
- довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2024 року не містить маршруту слідування транспортного засобу (фактичну країну відправлення товару), в той час як відомості про фактичну країну відправлення товару мають істотне значення для перевірки (обрахунку) витрат на транспортування, що є складовою митної вартості, для цілей перевірки числового значення складової митної вартості – витрат на транспортування.
За наведеного, а також враховуючи те, що відомості про ціну продажу товару, викладені в "інформації з аукціону" від 23 вересня 2024 року, надані без перекладу, митний орган дійшов висновку, що поданими декларантом документами не підтверджено обґрунтованість числового розрахунку вартості імпортованого автомобіля, що слугувало підставою для застосування другорядного методу (резервного – за ціною, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів).
Разом з цим суд зазначає, що за приписами частин четвертої, п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, серед іншого, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначено, з-поміж іншого, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15 Верховний Суд зауважив на тому, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Також у постанові від 05 березня 2019 року у справі № 815/143/174 Верховний Суд вказав на те, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Згідно зі спірним рішенням від 25 вересня 2024 року № UА101000/2024/000367/2 за основу для коригування митної вартості товару за резервним методом митним органом взято митну вартість товару, оформленого за митною декларацією від 12 липня 2024 року № 24UA401060010710U0: "1.Автомобіль легковий, що був у використанні – 1 шт. марка: Hyundai; модель: I40; VIN номер (номер кузова): НОМЕР_2 ; тип двигуна: дизельний; номер двигуна: нема даних; робочий об`єм циліндрів двигуна: 1685 см.куб.; потужність двигуна: 100 кВт; календарний рік виготовлення: 2014 рік; модельний рік виготовлення: 2015 рік; перша реєстрація: 27 листопада 2014 року; тип кузова: універсал 5-ти дверний; колір кузова: сірий; загальна кількість місць (включаючи місце водія): 5; повна маса в разі максимального завантаження: 2150 кг; колісна формула: 4 х 2; категорія ТЗ: М1; призначення: пасажирський. Відповідає вимогам екологічного стандарту EURO5. Виробник: Hyundai Motor Co. Торгова марка: Hyundai. Країна виробництва: KR.– 5100,00 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Джерело інформації: МК України, інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, які містяться в ціновій базі ЄАІС ДМСУ.".
Тобто, митним органом використано опис технічних характеристик задекларованого у митній декларації № 24UA401060010710U0 автомобіля. Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.
У згаданій постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15 Верховний Суд зауважив на тому, що сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.
Колегія суддів вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості необгрунтованим, оскільки саме лише посилання на митні декларації із зазначенням задекларованої митної вартості та опису товару не дозволяє пересвідчитись у тому, що цей товар був подібним товару, що імпортується позивачем, як і перевірити чи характеристики оцінюваного товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, могли бути порівнювані для цілей визначення митної вартості товару. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості з урахуванням митної вартості автомобіля Hyundai, оформленого за митною декларацією від 12 липня 2024 року № 24UA401060010710U0, не містить порівняння та співставлення характеристик транспортних засобів – комплектації, пробігу, технічного стану двигуна, стану ходової, кузова тощо, наявність/відсутність пошкоджень, проведення заміни двигуна, інших запчастин транспортного засобу, тощо.
Щодо доводів апелянта про те, що про те, що договір купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року не містить підпису продавця, то колегія суддів зазначає, що таке не доводить розбіжностей чи не відповідностей заявленої вартості товару, як і числових складових митної вартості, позаяк відсутність підпису не впливає на перевірку числового значення заявленої вартості товару для цілей встановлення достовірності декларування митної вартості товару. До того ж позивачка слушно покликається на повну сплату вартості автомобіля за визначеною аукціонною ціною продажу. Самостійно, без взаємозв`язку з іншими обставинами/фактами, відсутність підпису у договорі, на переконання суду, не може слугувати спростуванням вартості товару, обумовлену у такій угоді, а недоліки оформленого документа можуть вимагати перевірки відповідних даних у сукупності з іншими документами, які опосередковують відповідну угоду та заявлену вартість товару.
Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що платіжний документ від 15 вересня 2024 року ("гіро платіж") про сплату продавцю Меззофорте Oy Порккаланкату (500180 Гельсінкі, Фінляндія) 3107,00 євро не може бути використано як документ, що підтверджує сплачену ціну автомобіля з підстав як зазначає відповідач, відсутності достатніх, даних про товар, колегія суддів зазначає, що такий платіжний документ містить інформацію про покупця і продавця (одержувача коштів), у призначенні платежу вказано "за автомобіль", сума платежу відповідає вартості автомобіля в угоді купівлі-продажу від 17 вересня 2024 року, а проведення оплати 15 вересня 2024 року до укладення угоди 17 вересня 2024 року не спростовує ані внесення оплати за товар, ані числові значення митної вартості.
В сукупності з "інформацією з аукціону" від 23 вересня 2024 року, неврахованою митним органом під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у зв`язку із ненаданням митному органу перекладу на українську мову, надані документи повною мірою підтверджують ціну продажу задекларованого автомобіля. Так, вказана "інформація з аукціону" містить такі числові значення: 2862 євро, 199 євро та 46 євро. В угоді купівлі-продажу, переклад якої надавався митному органу та не заперечується відповідачем, щодо ціни товару зазначено: 2862 євро – аукціонна ціна; 199 євро – самовивіз; 46 євро – витрати на обробку. Відтак позивачка обґрунтовано наполягає, що така інформація може бути використана для перевірки числових значень заявленої митної вартості.
Так само вказівка у митній декларації країни відправлення №24PL301010E1152352 країни відправлення Польщі не спростовує походження та купівлю автомобіля у Фінляндії, як і відсутність у довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2024 року маршруту слідування транспортного засобу, про що стверджує відповідач, не впливає на правильність визначення митної вартості товару. Натомість слід врахувати, що до цієї довідки декларантом додано квитанції на пальне на суми 157,81 злотих, 95,31 євро, 51,07 євро, які підтверджують транспортні витрати, у тому числі у вказаних квитанціях міститься інформація про місце оплати, що не позбавляло митний орган можливості з`ясувати як маршрут слідування транспортного засобу до кордону України, так і перевірити числові значення складової митної вартості – витрат на транспортування.
Таким чином, представленими документами підтверджено заявлену митну вартість автомобіля 3107,00 євро + вартість транспортування 183,38 євро = 3290,38 євро.
З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено, що позивачкою було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого автомобіля Hyundai, б/в, модель – I40, календарний рік виготовлення – 2014, та що у документах, поданих декларантом до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена.
Під час розгляду справи суд установив, що декларантом було надано достатні документи відповідно до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 МК України, а тому у митного органу не було обґрунтованих підстав вважати, що має місце заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товару, у тому числі невірне визначення його митної вартості.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачкою розрахунку митної вартості автомобіля за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої декларантом митної вартості товару судом не встановлено.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність прийняття митним органом рішення Житомирської митниці від 25 вересня 2024 року №UА101000/2024/000367/2 про коригування митної вартості товарів.
Оскільки причиною відмови у прийнятті митної декларації від 24 вересня 2024 року №24UA101020033784U9 згідно з оскаржуваною карткою відмови № UА101020/2024/007524 вказано посилання на спірне рішення про коригування митної вартості від 25 вересня 2024 року №UА101000/2024/000367/2 та, відповідно, невірний розрахунок митної вартості товару за невідповідним МК України методом її визначення та непідтвердження документально, що спростовано під час судового розгляду цієї справи, визнання протиправним рішення про коригування митної вартості зумовлює й протиправність картки відмови в прийнятті митної декларації з тих же підстав.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.