Справа № 748/3135/25 	Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О. 	
Провадження № 33/4823/118/26 	  	
Категорія - – ч.4 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Туки С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Туки С.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.4 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що16 вересня 2025 року, о 21 год 20 хв, по вул. Чернігівська, 11, в с. Редьківка, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Kia Cerato", д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, внаслідок чого втратив керування автомобілем та здійснив зіткнення з тракторним причепом та воротами господарства за адресою: с. Редьківка, Чернігівський району, вул. Чернігівська, 11. В результаті ДТП автомобіль, ворота та тракторний причіп отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Крім того, 16.09.2025, о 21 год 20 хв, в с. Редьківка, Чернігівського району, по вул. Чернігівська, 11, ОСОБА_1 керував автомобілем "Kia Cerato", д.н.з. НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкогольні напої. Огляд на визначення стану сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту – 2,10 проміле, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Постановою Чернігівського районного суду від 12 грудня 2025 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, ч.4 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Тука С.М. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Змінити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки – на штраф у розмірі 850 грн. В обґрунтування скарги посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди. Вказує, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки з його змісту неможливо встановити час вчинення адміністративного правопорушення, а саме було воно вчинено 16.09.2025 о 22 год. 00 хв. чи 16.09.2025 о 21 год. 20 хв. Також зазначає, що оскільки під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівником поліції не проводився відеозапис, в тому числі не залучалися двоє свідків, що є порушенням п. 6 Розділу ІІ Інструкції, висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння є недійсним, а складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та сам результат тесту «Драгер» є неналежними та недопустимими доказами у справі. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, просив розглянути справу без його участі.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Туки С.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, захисник оспорює постанову місцевого суду лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №456103 від 17.09.2025, ОСОБА_1 , 16 вересня 2025 року, о 21 год 20 хв, по вул. Чернігівській, 11, в с. Редьківка, Чернігівського району, керував автомобілем "Kia Cerato", д.н.з. НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкогольні напої. Огляд на визначення стану сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту - 2,10 проміле, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.19).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Alcotest Drager 6810 ARZD 0933, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,10 проміле (а.с.23).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, після ДТП, учасником якої був ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився та повідомив, що їхав за цигарками, вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди, результат огляду - 2,10 проміле. Будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду на стан сп`яніння та отриманого результату огляду ОСОБА_1 не висловлював. При цьому, на неодноразові уточнюючі запитання працівника поліції ОСОБА_1 чітко стверджував, що спиртні напої вживав саме після ДТП у присутності свідків (а.с.8). 

Крім того, у судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 зазначав, що у транспортного засобу, яким він керував, відірвало заднє колесо і він в`їхав у причіп. З власницею причепу він домовився про відшкодування збитків і не думав, що вона буде викликати поліцію. Щоб відсунути автомобіль від воріт він звернувся за допомогою до сусідів, які запропонували йому випити спиртного. ОСОБА_1 5 років не вживав алкогольні напої, але через шок від ДТП погодився і випив. Потім довелося викликати іншого товариша, який допомагав відтягнути автомобіль і тоді приїхали працівники поліції. Прилад «Драгер» ОСОБА_1 продував та не заперечує, що на час приїзду поліції був у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Доводи апелянта про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити час учинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, є слушними, проте дана підстава не є причиною для скасування винесеного судом першої інстанції рішення, оскільки є опискою.
Неправильно зазначений час правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення є механічною помилкою, яка була допущена відповідною службовою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено без участі свідків, не ґрунтується на Законі та спростовується вимогами ч.2 ст.266 КУпАП, згідно з якою під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Враховуючи наявність відеозапису з нагрудної камери поліцейського, присутність свідків у даному випадку не потрібна.

Твердження апелянта про те, що під час огляду на стан сп`яніння не проводилася відеофіксація спростовується долученим до справи відеозаписом, який містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт вчинення адміністративного правопорушення.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення

Отже, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне. 

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом і після вчинення ДТП, за його участю, вжив спиртні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.ст. 33, 36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, яка є найбільш суворою.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Туки С.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний