ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 січня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/1030/25
Головуючий у першій інстанції – Луговець О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/235/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.
Сторони:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Комарівська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області.
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2025 року, суддя Луговець О.А., місце ухвалення рішення суду - м.Борзна.
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом просила стягнути з Комарівської сільської ради як компенсацію моральної шкоди суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 21 місяць у розмірі 221 886 грн 00 коп. з утриманням з указаної суми податків та інших обов`язкових платежів, та судові витрати в розмірі 3 328,29 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1988 року вона працювала вчителем Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня й за наказом №7-к від 14.11.2022 її звільнено з роботи, оскільки Комарівською сільською радою було прийнято рішення №451-21/ІХ від 03.08.2022 «Про припинення діяльності Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, Ховмівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів шляхом реорганізації». Батьками учнів Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів було ініційовано звернення до Чернігівського окружного адміністративного суду, який своїм рішенням від 03.09.2024 у справі №620/17438/23 визнав дії Комарівської сільської ради протиправними та зобов`язав розглянути питання про відновлення діяльності юридичної особи Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. Внаслідок неправомірного припинення функціонування навчального закладу її було звільнено з роботи, що стало для неї важким ударом, спричинило їй психологічні страждання та негативно вплинуло на її емоційний стан, адже це звільнення було незапланованим, вона втратила джерело доходу, відчуття стабільності й упевненості в завтрашньому дні, вимушена була вживати додаткових заходів для організації свого життя. Суму моральної компенсації визначає виходячи з орієнтовного розміру середнього заробітку за 21 місяць вимушеного прогулу.
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на неврахування судом ключових аспектів, що підтверджують безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями Комарівської сільської ради та завданою моральною шкодою, проігноровано суттєві процесуальні недоліки в доказах відповідача та неправильно визначено належного відповідача у спірних правовідносинах.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на помилковість висновку про відсутність беззаперечного причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями Комарівської сільської ради та звільненням позивача.
Особа, яка подала апеляційну скаргу наполягає на тому, що саме Комарівська сільська рада прийняла протиправне рішення, а тому саме вона має бути відповідачем у справі.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що вона не оскаржувала напряму наказ про звільнення, оскільки головна причина проблеми це незаконне рішення Комарівської сільської ради, дії позивачки були спрямовані на те, щоб усунути цю основну причину порушення її прав, вона чекала на рішення адміністративного суду про законність дій органу місцевого самоврядування. Вказує, що рішення адміністративного суду, яке визнало рішення сільської ради незаконним, є обов`язковим для цього спору і повністю підтверджує незаконність підстави звільнення позивачки. Тому звернення саме до сільської ради є правильним і обгрунтованим, адже саме вона як орган місцевого самоврядування відповідає за шкоду, завдану її незаконним діями, згідно із законом.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на помилковість суду першої інстанції щодо покладення в основу рішення суду Акту комісії по трудових спорах Комарівської сільської ради від 02.09.2022 та Акт №б/н від 14.11.2022, оскільки дані акти не містять власноручного підпису позивачки.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 у період з 15 серпня 1988 року по 12 березня 2014 року працювала на посаді вчителя історії Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, після чого звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років (ст.38 КЗпП України). 
17 березня 2014 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду вчителя географії Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів (а.с.14-15).
Наказом директора Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №04-к від 06.06.2022 працівників закладу освіти, у тому числі й ОСОБА_1 , попереджено про можливу зміну істотних умов праці та можливе вивільнення згідно вимог чинного законодавства у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та скороченням педагогічного навантаження (а.с.71).
Комісією по трудових спорах Комарівської сільської ради складено Акт №1 від 02.09.2022 згідно якого директор та педагогічні працівники Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, зокрема і ОСОБА_1 , прослухали в присутності членів комісії рішення сесії Комарівської сільської ради №451-21/ІХ, пропозиції щодо звільнення в порядку переведення до інших закладів освіти громади; усі педагогічні працівники на даний час можуть бути забезпечені ставкою (18 год), ніхто з них не надав згоди на переведення до іншого закладу освіти; також відмовились надавати письмову відмову (а.с.72).
Згідно Акту №б/н від 14.11.2022 ліквідаційної комісії при звільненні педагогічним працівникам Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів в.о. директора школи Обушна В.С. повідомила про вакантні посади в Берестовецькій гімназії, а саме: вчителя географії - пропонували ОСОБА_1 ; усі педагогічні працівники відмовилися працевлаштовуватися до даного закладу освіти за фахом (а.с.73).
Наказом директора географії Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №7-к від 14.11.2022 ОСОБА_1 14 листопада 2022 року звільнено з посади вчителя географії Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України); підстави: рішення двадцять першої сесії дев`ятого скликання Комарівської сільської ради №451-21/ІХ від 03.08.2022 «Про припинення діяльності Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, Ховмівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області шляхом реорганізації»; повідомлення про заплановане вивільнення від 09.09.2022 (а.с.74). 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі №620/17438/23 позов ОСОБА_2 до Комарівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Вирішено визнати протиправним і скасувати рішення двадцять першої сесії дев`ятого скликання Комарівської сільської ради №451-21/ІХ від 03.08.2022 в частині припинення шляхом реорганізації, а саме приєднання до Степанівської гімназії Комарівської сільської ради юридичної особи Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області; зобов`язати Комарівську сільську раду розглянути питання поновлення функціонування юридичної особи Сидорівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області як закладу освіти (16-21).
Дане судове рішення учасниками справи не оскаржувалось, набрало законної сили 11 жовтня 2024 року і є чинним, 12 листопада 2024 року видано відповідний виконавчий лист.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що лише та обставина, що судовим рішенням було визнано протиправним рішення органу місцевого самоврядування про реорганізацію навчального закладу, беззаперечно не свідчить про порушення трудових прав позивачки. 
З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки питання про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в судовому порядку позивачка не ініціювала, рішення про підтвердження незаконності її звільнення із займаної посади судом не ухвалювалось, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди у зв`язку з незаконним звільненням не вбачається.
Керуючись ст. 141,367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: