ПОСТАНОВА 
іменем України

14 січня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 941/1482/24
провадження № 22-ц/4809/167/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач),  Карпенка О.Л., Мурашка С.І.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач -  Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», 
відповідач-  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 року у складі судді Колесник С.І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі по тексту – АТ «ПУМБ») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовної заяви посилалося на те, що 16 грудня 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір згідно поданої заяви №2001766878201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. До договору також долучено публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі по тексту – ДКБО). У заяві ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я поточний рахунок та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у розмірі 15000 грн, який в подальшому було збільшено до 129750,89 грн. Відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 06 жовтня 2024 року виникла заборгованість у сумі 207651,85 грн, з яких 129750,89 грн - заборгованість за кредитом, 77900,96 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією.
Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість та судові витрати.
РішеннямПетрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 16 грудня 2020 року №2001766878201 у розмірі 155739 грн 40 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ «Перший Український Міжнародний Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог про стягнення відсотків у розмірі 77900,96 грн та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову в цій частині.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатЛапшин Володимир Валентинович, направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 рокув оскаржуваній частині залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - без задоволення. 
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмовлених позовних вимог.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 16 грудня 2020 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №2001766878201 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з якою він погодився з тим, що прийняв пропозицію банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі. У заяві ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку, на яку було встановлено кредитний ліміт у сумі 15000 грн. У заяві зазначено, що розрахунковим днем є 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту - 12 місяців. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі по тексту ДКБО). Розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Стандартна процентна ставка за договором складає 47,88%, реальна річна процентна ставка складає 47,88% (а.с.15).
До договору банком також долучено публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.17-49).
Також з долучених до позову документів убачається, що сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: сума кредитного ліміту -15000 грн; строк кредитування - 12 місяців. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО; стандартна процентна ставка за договором складає 47,88% річних; реальна річна процентна ставка складає 47,88% (а.с.16).
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору від 16 грудня 2020 року №2001766878201 року ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт з 16.12.2020 – 15000,00 грн, який у подальшому неодноразово змінювався, зокрема, з 26.09.2024 кредитний ліміт встановлено на суму 129750,89 грн (а.с.55).
Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 06 жовтня 2024 року загальна сума заборгованості складає 207651,85 грн, з яких 129750,89 грн - заборгованість за кредитом, 77900,96 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість за комісією (а.с.56-61). 
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в оскаржуваній частині про стягнення відсотків у розмірі 51912,45 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк дії картки закінчився в жовтні 2023 року, тому відповідно закінчився і строк дії договору, на підставі чого відсотки, передбачені договором, не можуть бути нараховані після цієї дати, а відповідальність в такому випадку передбачена ст.625 ЦК України.
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтями 76, 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи убачається, що між сторонами було укладено кредитний договір, яким була чітко визначена сума кредиту (кредитного ліміту), проценти за користування ним, графік погашення кредиту і строк погашення заборгованості.
Відповідач був обізнаний про обставини та умови видачі кредиту, оскільки поставив власноручний підпис на заяві від 16 грудня 2020 року №2001766878201 на приєднання до ДКБО фізичних осіб та на паспорті споживчого кредиту.
Апеляційний суд звертає увагу, що на час підписання заяви на приєднання до ДКБО діяли положення Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в новій редакції, а саме відповідно до абзацу 4 пункту 4 частини 2 статті 6 якого, у разі, якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому.
Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом.
Отже, з внесенням змін до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не вимагається підпису клієнта на публічній частині договору, а лише розміщення її оприлюднення на веб-сайті.
Тому, ДКБО відповідно до положень статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є публічною частиною договору, до якої приєднався відповідач, підписавши заяву, яка є індивідуальною частиною договору.
В свою чергу, заява на приєднання до ДКБО (індивідуальна частина) невід`ємно пов`язана із ДКБО (публічна частина) і ОСОБА_1 своїм підписом на такій заяві підтвердив згоду та розуміння з умовами ДКБО.
Отже сторонами були погоджені, зазначені в ДКБО умови щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами.
Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору та/або заявою на приєднання до договору (п. 2.2.2 ДКБО). 
Згідно з п.2.4.1 ДКБО договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта у випадках закриття всіх карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим договором, та/або відмови від усіх послуг банку. 
У пункті 4.3.3. ДКБО визначено, що строк дії кредитного ліміту 12 місяців. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. У разі незгоди клієнта щодо продовження строку дії кредитного ліміту клієнт має звернутися до банку із відповідною письмовою заявою не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення чергового строку дії кредитного договору.
При цьому, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 у визначеному договором порядку звертався до банку із запереченнями щодо продовження строку кредитування.
Тобто, ні заявою про приєднання до ДКБО, ні умовами вказаного договору не встановлено, що строк його дії закінчується зі спливом строку дії картки, яка відкрита на ім`я відповідача.
Відтак, колегія суддів вважає правомірним нарахування позивачем заборгованості по відсотках за період з 30.01.2021 по 30.08.2024 у сумі 77900,96 грн.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Оскільки позивач довів належними, достатніми та допустимими доказами обставини видачі кредитних коштів відповідачу, останній протягом тривалого періоду користувався такими коштами, але належним чином не виконував умови кредитного договору та не повернув грошові кошти, то наявні правові підстави для задоволення позову в оскаржуваній частині та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за відсотками за кредитним договором від 16 грудня 2020 року №2001766878201 у розмірі 77900,96 грн.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, які було сплачено за подання позовної заяви у розмірі 778,70 грн та подання апеляційної скарги по справі у розмірі 1168,05 грн, а всього 1946,75 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити.
Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2025 рокускасувати в частині, що оскаржується, та ухвалити в цій частині нове.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ) заборгованість за відсотками за кредитним договором від 16 грудня 2020 року №2001766878201 у розмірі 77900 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот) грн 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ) сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1946 (одна тисяча дев`ятсот сорок шість) грн 75 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко