Справа №345/6626/25 
Провадження № 2-а/345/5/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області:
в складі: головуючого-судді Якиміва Р.В.
секретаря – Гладенької Л.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Калуш справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
за участю позивача ОСОБА_1 ,
встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 27.06.2025 тимчасово виконуючого обов`язки начальника  ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.. Відповідно до постанови він, ОСОБА_1 06.03.2025 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно повістки №304, чим порушив абз.2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинив правопорпушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 27.02.2025 він отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06.03.2025. Дане зобов`язання він не виконав з поважних причин, а саме, оскільки перебував на лікуванні. 07.03.2025 він направив медичний висновок до ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендованим листом з врученням. Крім того, 20.06.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили його, що він перебуває у розшуку з 11.03.2025 через неявку по повістці. В той же час оскаржувана постанова винесена 27.06.2025 з порушенням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП. Також, неправомірним вважає накладення на нього адміністративного стягнення у максимальному розмірі. Вважає таке рішення відповідача належно не обґрунтоване та незаконне. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно. На підставі наведеного, враховуючи відсутність допустимих доказів на підтвердження його вини, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП , а тому просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити. 
Просить поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки пропустив його з поважних причин, оскаржувану постанову відповідач йому на вручив під розписку та не направив по пошті, а про її існування він дізнався 18.11.2025 у Калуському відділі ДВС, де й отримав її копію. 
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав вказаних у позовній заяві та пояснив, що 27.02.2025 він отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06.03.2025. Дане зобов`язання він не виконав оскільки перебував на лікуванні. 07.03.2025 він направив медичний висновок до ІНФОРМАЦІЯ_3 рекомендованим листом з врученням. 11.03.2025 відповідач отримав його лист. Незважаючи на його повідомлення, 20.06.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили його, що він перебуває у розшуку з 11.03.2025 через неявку по повістці. Постанова винесена 27.06.2025 з порушенням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП. Також, неправомірним вважає накладення на нього адміністративного стягнення у максимальному розмірі. Вважає таке рішення відповідача належно не обґрунтоване та незаконне. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, з грубим порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскаржувану постанову відповідач йому не направив по пошті, в той час коли їм було відомо його місце проживання. На підставі наведеного, враховуючи відсутність допустимих доказів на підтвердження його вини, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП , а тому просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити. 
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, однак надав суду письмові пояснення в яких вказав, що позов не визнає. Вважає, що постанова тимчасово виконуючого обов`язки начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 №1234 від 27.06.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. винесена у відповідності до вимог законодавства. ОСОБА_1 по повістці №304 на 06.03.2025 року не з`явився без поважних причин. Документи, що підтверджують його хворобу були надіслані до  ІНФОРМАЦІЯ_2 вже після неявки його за повісткою на вказану дату. Вважають причини неявки ОСОБА_1 за повісткою неповажними, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Просить розглядати справу у його віджсутності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно копії постанови за справою про адміністративне правопорушення №1234 від 27.06.2025, винесеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 будучи оповіщеним повісткою №304 , яку отримав особисто під розписку про явку до  ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.03.2025,на вказану дату не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , поважну причину не повідомив, чим порушив абз.2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорпушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. 
Згідно копії протоколу від 20.06.2025, ОСОБА_1 , будучи оповіщеним повісткою №304 про явку до  ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.03.2025, на вказану дату не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та вказав, що не прибув за повістку у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Про причини неявки він повідомив  ІНФОРМАЦІЯ_4 по пошті. Повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано 11.03.2025.
Відповідно до інформаційної довідки від 07.03.2025 відповідно до медичного висновку №КНЗР А613-В64Т-373Н ОСОБА_1 перебував на лікуванні з діагнозом – захворювання загального характеру з 03.03.2025 до 07.03.2025. 
Відповідно до поштових документів ОСОБА_1 07.03.2025 року направлено медичний висновок про тимчасову непрацездатність до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 отримано 11.03.2025.
Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.
Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок).
За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
Частиною 3 статті 22 цього Закону передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Згідно п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ст.ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Згідно копії протоколу від 20.06.2025, ОСОБА_1 , будучи оповіщеним повісткою №304 про явку до  ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.03.2025, на вказану дату не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та вказав, що не прибув за повістку у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Про причини неявки він повідомив  ІНФОРМАЦІЯ_4 по пошті. Повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано 11.03.2025.
Зі змісту оскаржуваної постанови від 27.06.2025 вбачається, що за порушення вимог мобілізаційного законодавства ОСОБА_1 підлягає відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, висновки про те, що ОСОБА_1 підлягає відповідальності саме за ч.3 ст. 210-1 КУпАП належним чином не обгрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Також, на переконання суду, під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою не було зясовано всіх обставин, зокрема, і причин, з яких він не зявився за повісткою у визначену дату та час, чи були ці причини неявки поважними. 
Зокрема, як вбачається з інформаційної довідки від 07.03.2025 відповідно до медичного висновку №КНЗР А613-В64Т-373Н ОСОБА_1 перебував на лікуванні з діагнозом – захворювання загального характеру з 03.03.2025 до 07.03.2025. 
Відповідно до поштових документів ОСОБА_1 07.03.2025 року направлено медичний висновок про тимчасову непрацездатність до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 отримано 11.03.2025.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Згідно п. 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнається, зокрема, хвороба.
Отже, хвороба ОСОБА_1 та перебування його на лікуванні у період з 03.03.2025 по 07.03.2025 є поважною причиною неприбуття до до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою на 06.03.2025, а довідка від 07.03.2025 відповідно до медичного висновку №КНЗР А613-В64Т-373Н є прямим підтвердженням наявності такої причини.
Крім того ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомив про причини неявки, зокрема відповідно до поштових документів ОСОБА_1 07.03.2025 року направлено медичний висновок про тимчасову непрацездатність до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 отримано 11.03.2025.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. 
В той же час, при внесенні оскаржуваної постанови, не зазначено належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б поза розумним сумнівом свідчили про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, як і належним чином не мотивовано висновку про його винуватість, що суперечить вимогам ст. 7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.
Доводи позивача є обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано належних та допустимих доказів.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Поряд з цим відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
З оскаржуваної постанови видно, що ОСОБА_1 не прибув 06.03.2025 року за викликом по повістці № 304.
Абзацом 8 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію закріплено правило, згідно якого у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Неприбуття ОСОБА_1 в день визначений повісткою є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та у свою чергу виявленням цього правопорушення, оскільки в силу п. 15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, саме керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки контролюють виконання заходів оповіщення, збору, призову та відправлення призваних на військову службу під час мобілізації громадян до місць проходження військової служби. 
Таким чином, останній день виявлення порушення протягом тримісячного строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 було 06.06. 2025 року. 
Судом встановлено, що незважаючи на закінчення встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, 27.06.2025 року було винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Щодо строків оскарження постанови, то зважаючи на те, що доказів вручення позивачу оскаржуваної постанови чи направлення по пошті представником відповідача не надано, суд вважає, причини пропуску строку оскарження постанови є поважними, а тому наявні підстави для поновлення позивачу строку оскарження постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, статтями 7,9,210-1, 235,245, 247, 215, 252,254,256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

вирішив:

Поновити  ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду із адміністративним позовом.
Позов задовольнити.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 №1234 від 27.06.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП- закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Повний текст рішення складено 20.01.2026.

Суддя