Справа № 145/1655/25 
Провадження № 33/801/102/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Патраманський І. І.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Олійник Ганни Євгеніївни на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.12.2025 року у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП України,-
в с т а н о в и в:

01.11.2025 о 16:50 год в с. Уяринці Вінницького району Вінницької області по вулиці Миру, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Citroen Berlingo", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення ,передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Олійник Г.Є., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм права, просить оскаржувану постанову скасувати ,а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що працівники поліції діяли з істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП, порядку №1103 «Про направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» оскільки вони не встановили і не озвучили водієві жодної з передбачених законом ознак алкогольного сп`яніння, не запропонували пройти огляд на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», а отже не мали правових підстав ані для направлення до закладу охорони здоров`я, ані для фіксації відмови від огляду. Окрім того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів самого факту керування транспортним засобом, а відеофіксація не підтверджує ні руху транспортного засобу, ні законних підстав для його зупинки.
Проаналізувавши вказані доводи, перевіривши і дослідивши матеріали справи , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Суд, постановляючи рішення, виходив з того, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, долученим до матеріалів справи актом огляду на стан сп`яніння ,із записом про відмову від проходження такого огляду ,та іншими матеріалами справи, які узгоджуються між собою . Суд детально проаналізував відеозапис із нагрудної камери поліцейських і вказав, що із запису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запахом алкоголю, та, будучи належним чином поінформованим про можливість пройти огляд на місці або в медичному закладі, беззаперечно відмовився від його проходження, оскільки зазначив, що результати покажуть вживання ним алкоголю. Він під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним транспортним засобом, визнав вживання алкоголю, підписав письмові пояснення та погодився зі складанням протоколу, зауважень до якого не вносив. Даних про будь-який тиск з боку працівників поліції судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не повідомили водієві жодної з передбачених законом ознак алкогольного сп`яніння, не запропонували пройти огляд на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», а також, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів факту керування транспортним засобом, є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2025 серії ЕПР 1 №500417, 01.11.2025 о 16:50 год в с. Уяринці Вінницького району Вінницької області по вул. Миру, водію ОСОБА_1 закидають керування транспортним засобом "Citroen Berlingo", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду ,а також направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за допомогою приладу "Драгер" та до КНП "Тиврівська багатопрофільна лікарня", у якому також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не повідомили водієві передбачені законом ознаки алкогольного сп`яніння та не запропонували пройти огляд на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, де на 02 хв 37 с відеозапису працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме — запах алкоголю з порожнини рота .
На 01 хв 18 с відеозапису працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Тиврівська багатопрофільна лікарня», на що останній одразу заперечив , вказавши, що в цьому немає сенсу, оскільки він визнає ,що вживав алкоголь , також не заперечував проти факту керування ним автомобілем, тим самим визнавши вину у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння .Після цього працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що відмова від проходження огляду є порушенням пункту 2.5 ПДР України, з чим він погодився. Крім того, безпідставними є доводи про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів факту керування транспортним засобом, оскільки з відеозапису з нагрудної бодікамери вбачається, що на 05 хв 54 с ОСОБА_1 під час надання пояснень підтвердив факт керування ним транспортним засобом, зазначивши, що їхав з магазину, при цьому приблизно за годину до цього вдома вжив пляшку пива 0,5 л.
Отже, відеозапис із нагрудної бодікамери, а також письмові матеріали справи підтверджують наявність у водія ознаки алкогольного сп`яніння, факт керування транспортним засобом та законну пропозицію поліцейських пройти огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 добровільно відмовився, що належним чином зафіксовано, при цьому зауважень до протоколу він не висловлював.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, відеозапис, навіть якщо він не відображає повну картину подій, визнається належним доказом, якщо з його змісту можливо встановити обставини, що мають значення для справи.
Наявні в матеріалах справи докази підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.
Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Олійник Ганни Євгеніївни на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.12.2025 року, залишити без задоволення.
Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.12.2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького 
апеляційного суду С. Г. Копаничук