справа № 631/108/26
провадження № 2-о/631/14/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі: 
головуючого - судді Пархоменко І. О.,
при секретарі - Ляшенко І. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ХАРКІВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Єфімік Олена Олександрівна, що є представником ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, заінтересована особа: Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ХАРКІВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ. Заяву обґрунтувала наступним.
Документи, що підтверджують факт народження дитини – медичний документ та свідоцтво про народження видані на непідконтрольній території.
Заявники не зверталися до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з приводу отримання відмови у проведенні реєстрації, адже відповідно до листа Верховного суду від 22 квітня 2021 року «Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положенням чинного законодавства».
Заінтересованою особою вказано ХАРКІВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ХАРКІВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, адже відповідно до листа Верховного суду від 22 квітня 2021 року «Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи».
Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.
Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому законом шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 26 вересня 2017 року.
Просила встановити факт народження дитини чоловічої статі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин російської федерації.
Заявник ОСОБА_1 та її представник – адвокат Єфімік О. О. у судове засідання не з`явилися, у заяві про встановлення факту народження дитини представник заявника зазначила, що просить провести судове засідання без їх участі та наполягає на задоволенні вимог заяви. 
Заінтересована особа Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ХАРКІВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ не направила свого представника для участі у судовому засіданні, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки представника до суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
26 вересня 2017 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином Російської Федерації, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, зареєстровано шлюб, про що 26 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 4114 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
З копії паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 09 жовтня 2017 року органом 635 , дійсного до 09 жовтня 2027 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила сина ОСОБА_3 . Факт народження підтверджується:
- виписним епікризом (з акушерського стаціонару), виданим державним бюджетним закладом охорони здоров`я Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок № 1» від 04 грудня 2025 року (а.с. 10);
- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 99100006 відділом реєстрації народження м. Сімферополя департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції Республіки Крим 04 грудня 2025 року, актовий запис № 110209910000604126015.
Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. 
Статтею 317 ЦПК України, передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
За змістом ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
Приписами ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.
За положеннями п. п. 1 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. 
Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.
Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
За наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 376 від 28 лютого 2025 року, вся територія Автономної Республіки Крим з 20 лютого 2014 року належить до територій, тимчасово окупованих російською федерацією.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначаються тимчасово окупованою територією.
Частинами 2, 3 ст. 9 вищезазначеного закону, передбачено що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Тобто заявниця з об"єктивних причин не має змоги надати документи, передбачені законом для реєстрації дитини.
Приписами ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
У постанові № 522/16286/18 від 12 березня 2020 Верховний Суд зазначив, що визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема, щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, жодним чином не легітимізує таку владу. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.
Під час вирішення питання щодо оцінки доказів необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.
Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
З огляду на викладене, враховуючи що м. Сімферополь, є тимчасово окупованою територією, заявниця з об`єктивних причин не має змоги надати документи, передбачені законом для реєстрації дитини, тобто для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, приймаючи до уваги, що встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, так як дозволить використати право на реєстрацію народження дитини та отримання свідоцтво про її народження на території України, де органи влади здійснюють свої повноваження, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 144 СК України, ст. 13, 247, 258, 263- 265, 273, 293, 294, 315, 317, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ХАРКІВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території задовольнити.
Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, Автономна республіка Крим, Україна, дитини чоловічої статі, ОСОБА_3 , батьками якої є: батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Російської Федерації, мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.
Рішення про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відомості щодо учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Заінтересована особа: Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ХАРКІВСЬКОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ, місцезнаходження: 62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Культури, будинок 2 "Б", ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41404009.

Суддя І. О. Пархоменко