ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 січня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/3533/25
Головуючий у першій інстанції – Костюкова Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/369/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді Шарапової О.Л.,
суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:
позивач: заступник керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області,
відповідачка: ОСОБА_1 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Гончарівська селищна рада Чернігівського району, Чернігівської області, Комунальний заклад «Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський».

Особа, яка подала апеляційну скаргу: заступник керівника Козелецької окружної прокуратури.
Оскаржується ухвала судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2025 року, суддя Костюкова Т.В. місце постановлення ухвали місто Чернігів.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року заступник керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив:
витребувати у ОСОБА_1 на користь Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області земельну ділянку площею 2 га, якій присвоєно кадастровий номер 7425580800:13:000:2015, що розташована в межах Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області;
скасувати рішення державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко О.А. від 07.12.2021 №62089681 і здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 (із закриттям розділу) на земельну ділянку з кадастровим номером 7425580800:13:000:2015 (номер відомостей про речове право: 45486669 від 06.12.2021);
скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7425580800:13:000:2015 у Державному земельному кадастрі, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку. Стягнути судові витрати. 
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.10.2025 позовну заяву Козелецької окружної прокуратури, подану в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації залишено без руху.
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2025 позовну заяву Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації визнано неподаною та повернуто позивачеві. 

В апеляційній скарзі керівник Козелецької окружної прокуратури просить ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2025 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала судді є незаконною.
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що ОСОБА_1 набула спірну земельну ділянку у порядку безоплатної приватизації за рахунок земель природно-заповідного фонду, які не можуть передаватись у приватну власність, тому положення законодавства, які регулюють особливий порядок витребування майна у добросовісних набувачів, не можуть бути застосовані у даному випадку, оскільки підстави набуття права власності на земельну ділянку відрізняються від визначених цивільним законодавством для набуття статусу добросовісного набувача.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що ОСОБА_1 не могла не знати про фактичне місцезнаходження земельної ділянки і в силу її природних ознак могла знати про те, що звертається з заявою про надання їй у власність землі природно-заповідного фонду, яка в подальшому, на підставі її заяви вибула з володіння держави з порушенням вимог закону. Вказане ставить під сумнів добросовісність відповідача.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що вирішення питання щодо добросовісності/ недобросовісності відповідача у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення і він не вправі відхиляти ці твердження позивача ще на стадії подання позовної заяви та повертати її.
Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції помилково не врахував, що положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» в частині умов та порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна не застосовуються до спірних правовідносин, адже відповідач набув право власності на земельну ділянку у порядку безоплатної приватизації, крім того прокурором наведені дані, які свідчать про його недобросовісність при її отриманні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що Козелецька окружна прокуратура не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Зазначив, що оцінка статусу відповідача-власника майна як добросовісного або недобросовісного не може бути здійснена судом на стадії вирішення питання про прийняття індикаційного позову до розгляду або його залишення без руху. Така оцінка може бути здійснена судом під час ухвалення рішення по суті спору.
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України).
Відповідно до статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Звертаючись до суду з позовом, прокурор обгрунтовував заявлені вимоги тим, що відповідачка є недбросовісним набувачем. Питання добросовісності або недобросовісності особи має вирішуватися в ході розгляду справи по суті , а не на стадіїї відкриття провапдження. Крі того, відповідачка набула право власності на спірну земельну ділянку на безоплатній основі.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про повернення позовної заяви. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Козелецької окружної прокуратури – задовольнити.
Ухвалу судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2025 року – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови. 

Головуюча: Судді: