П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 127/27551/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гуменюк К.П. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
03 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Пронь Антона Олеговича серії ЕНА №5580859 від 27.08.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до постанови поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Пронь Антона Олеговича серії ЕНА №5580859 від 27.08.2025, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , 27.08.2025 о 08:48 год у с. Махнівка Хмільницького району, на автодорозі М-241 (243 км), не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з перехрестя із круговим рухом, чим порушив п.9.2 (б) ПДР – порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.
Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 1.3 ПДР України на учасників дорожнього руху покладено обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
За змістом п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 9.2 (б) Правил дорожнього руху України на водія покладено обов`язок перед перестроюванням, поворотом або розворотом подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку .
В силу частини 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Наданим відповідачем відеозаписом з портативного відеореєстратора 476158 задокументовано спілкування поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Проня А.О. із водієм зупиненого ним автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_1 та обставини розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому обставини вчинення позивачем зазначеного вище адміністративного правопорушення даним відеозаписом не зафіксовано.
Також, згідно дослідженого відео, після роз`яснення причин зупинення транспортного засобу, на прохання водія про ознайомлення із матеріалами відеофіксації правопорушення інспектором спочатку було відмовлено, оскільки, як ним було зазначено, «розгляд справи ще не розпочався». Разом з тим, через деякий час позивача було ознайомлено із записами з камер відеоспостереження ДСПП, на яких видно момент з`їзду автомобіля ВАЗ 2101 із перехрестя з круговим рухом.
Водночас слід звернути увагу, що відповідач при доведенні обставин вчинення правопорушення та обґрунтуванні правомірності прийнятого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності посилається саме на зазначені вище записи з камер ДСПП, які також містяться на оптичному диску, наданому до суду. Однак, дослідивши дані відео, суд не може їх вважати такими, що беззаперечно доводять вчинення позивачем зазначеного вище правопорушення, оскільки сонячною погодою та відповідним розташуванням камер відеоспостереження спричинено умови, за яких неможливо достеменно стверджувати, що світловий покажчик повороту відповідного напрямку у момент з`їзду автомобіля з перехрестя був вимкнений.
Відеореєстратором же зафіксовано, як після ознайомлення позивача з вказаними матеріалами відеофіксації, о 09:03:35 год (14 хв 33 с запису з бодікамери) інспектором повідомлено про наявність терміналу для оплати штрафу, що свідчить про фактичне прийняття ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. Однак на заявлене клопотання водія про відкладення розгляду справи (09:04:14 год, 15 хв 12 с відео) інспектором зазначається про його відхилення знову ж таки у зв`язку із тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення ще не розпочато.
Про початок розгляду справи інспектором оголошено лише о 09:07:41 год після внесення відомостей про особу до електронної форми бланку постанови на службовому планшеті.
Зважаючи на наведене, доцільно зауважити, що така невизначеність суб`єкта владних повноважень при здійсненні розгляду справи про адміністративне правопорушення, процедура та порядок розгляду якої чітко передбачена діючим законодавством, створює умови, за яких особа, яка в даний момент притягується до адміністративної відповідальності, не має об`єктивної можливості сформувати чітке розуміння щодо конкретної стадії даної правової процедури.
Разом з тим, що також встановлено судом із відеозапису 476158, після роз`яснення особі прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, висловлене позивачем усне клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою поліцейським було відхилено у зв`язку із тим, що він «не бачить у цьому доцільності», після чого о 09:10:34 год оголошено про закінчення розгляду справи. Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності інспектором не оголошувався.
Слід зазначити, що відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відтак, в контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Отже, оскільки доводів позивача відповідачем не спростовано, а оскаржувана постанова серії ЕНА №5580859 від 27.08.2025 винесена з порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вимог чинного законодавства, така постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.