ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/780/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби м.Київ, вул.Січових Стрільців,18, в особі структурного підрозділу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, м.Черкаси, вул.Смілянська,120/1 
до відповідачів: 1) Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, м.Золотоноша, вул.Садовий проїзд,5;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління– 70", м.Київ, бульв.Лесі Українки,26 оф.100
про визнання недійсним договору та стягнення 1055904,00 грн,
за участю повноважних представників сторін:
прокурор: Мохонько А.В. – прокурор відділу, за посадою;
решта учасників: участі не брали.
Керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби в особі структурного підрозділу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідачів: Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління– 70" з вимогами:
визнати недійсним договір від 15.05.2019 №18 про надання послуг з поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О 240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000- км 3+700, укладений між Золотоніською районною державною адміністрацією Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) за результатами відкритих торгів UA-2019-04-12-002570-а;
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) на користь Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) кошти в сумі 1055904 грн, а із Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) одержані нею за рішенням суду кошти в сумі 1055904 грн - стягнути в доход держави;
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) та Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) на користь Черкаської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911119, бульв.Шевченка,286, м.Черкаси, 18015) судові витрати в сумі 15093,25 грн.
Ухвалами суду від 08.07.2025 – відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 08.09.2025; від 08.09.2025 та від 24.09.2025 – з огляду на неявку відповідача-1 та неподання відзиву на позов, проведення підготовчого засідання відкладено на 24.09.2025 та 03.11.2025 (відповідно); від 03.11.2025 – закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання 27.11.2025; від 27.11.2025 – у зв`язку із неможливістю проведення повної технічної фіксації судового процесу через аварійне відключення у Господарському суді Черкаської області електромережі, застосоване ПАТ "Черкасиобленерго" відповідно до команди НЕК "Укренерго", проведення судового засідання відкладено на 06.01.2026; від 06.01.2026 – оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено учасників справи про час його проголошення – 15:00 год. 19.01.2026.
Сторони (позивач, відповідачі-1,2) були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили.
Позивач (Північний офіс Держаудитслужби м.Київ, та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області кожен окремо) у направлених до суду письмових поясненнях від 13.08.2025 (вх.суду №11846/25 та №11849/25 від 13.08.2025) вказав на відсутність можливості надати будь-які пояснення по суті даної справи, оскільки підставою для звернення до суду прокурора є не результати державного фінансового контролю, а виконання останнім повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру"; заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Відповідач-1 у відзиві від 31.10.2025 (вх.суду №16060/25 від 31.10.2025) вказав на визнання вимог прокурора в частині визнання недійсним договору від 15.05.2019 №18, укладеного із відповідачем-2 та стягнення з останнього грошових коштів в сумі 1055904,00 грн; щодо вимог про стягнення з відповідача-1 грошових коштів у сумі 1055904,00 грн заперечив, посилаючись на недоцільність таких дій; відшкодування судових витрат у разі задоволення позову просив покласти на відповідача-2 повністю.
Відповідач-2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання. 
Так, відповідно до господарського процесуального кодексу України:
ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);
ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;
абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з відповідями, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитами судді Скиби Г.М.:
від 08.07.2025 №12553591 (т.1 а.с.146) – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505) не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";
від 08.07.2025 №1548799 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.154) – в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70": місцезнаходження – м.Київ, булв.Лесі Українки,26 оф.100; актуальний стан на фактичну дату та час формування – зареєстровано.
Ухвали суду були направлені відповідачу за адресою його місцезнаходження, зареєстрованою у встановленому законом порядку (зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; іншої адреси суду цією особою не повідомлено не повідомлено), однак, повернуті поштою з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.1 а.с.160, 217, 229, т.2 а.с.9, 21).
Відповідно до ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.
Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відмітку пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" суд оцінює як "відсутність особи за адресою", оскільки така особа була відсутня у момент доставки їй поштового повідомлення особисто листоношею та оскільки надалі (протягом установленого законом 5-ти денного строку його зберігання у поштовому відділенні) така особа не отримала поштове відправлення суду з власної волі.
Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Оголошення про виклик відповідача у судове засідання були розміщені на офіційному вебсайті судової влади України 10.07.2025, 09.09.2025, 25.09.2025, 04.11.2025, 27.11.2025 (т.1 а.с.159, 215, 225, т.2 а.с.8, 20).
Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив, відзиву до суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились. 
Прокурор у позовній заяві та у поясненнях безпосередньо у засіданнях суду зазначив, що: 
ним під час виконання повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави у бюджетній сфері щодо визнання недійсним договору про закупівлю послуг (ідентифікатор доступу №UA-2019-04-12-002570-а) від 15.05.2019 №18, укладеного між Золотоніською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70", як такого, що суперечать інтересам держави та суспільства з умислу останнього, та застосування наслідків відповідної недійсності;
так, Золотоніською районною державною адміністрацією у системі публічних закупівель Prozorro розміщено оголошення на проведення відкритих торгів №UA-2019-04-12-002570-а із закупівлі послуг поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700, очікуваною вартістю 1064720,81 грн;
до участі у вказаній закупівлі подано пропозиції двома учасниками – Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70". За результатами проведеного 02.05.2019 аукціону №UA-2019-04-12-002570-а переможцем торгів визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" за критерієм цінової пропозиції – 1055904,00 грн, та укладено з останнім договір від 15.09.2019 №18. Джерелом фінансування закупівлі та, відповідно договору від 15.05.2019 №18, визначено кошти місцевого бюджету;
згідно із звітом про виконання договору, Золотоніською районною державною адміністрацією Черкаської області сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" 1055904,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.06.2019 №2 та №23, 13.09.2019 №33 та даними транзакцій, оприлюднених на єдиному вебпорталі використання публічних коштів "Spending";
рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.09.2024 №60/156-р/к у справі №51/60/58-рп/к.20 притягнуто до відповідальності Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" за порушення анти конкурентного законодавства, передбаченого п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю "поточний середній ремонт ділянки (ділянок) автомобільної дороги О 240529 /Н-8/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700" (ідентифікатор закупівлі №UA-2019-04-12-002570-а), проведених Золотоніською районною державною адміністрацією (п.16 резолютивної частини рішення ПМТВ АМК від 26.09.2024 №60/156-р/к). Законність вказаного рішення підтверджено рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/15392/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення, яким у задоволенні вимог позивача відмовлено повністю;
враховуючи, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/15392/24 набрало законної сили 21.04.2025, обставини вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" антиконкурентних узгоджених дій на торгах №UA-2019-04-12-002570-а не потребують подальшого доказування в силу вимог ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України;
неправомірна поведінка учасника торгів, що мала місце на стадії проведення процедури закупівлі №UA-2019-04-12-002570-а та прийняття рішення тендерного комітету, не може мати правомірного наслідку – укладення господарського договору. Для оцінки відповідності оспорюваного правочину щодо відповідності приписам ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.203 Цивільного кодексу України не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі заподіяння шкоди (збитків). Вже сама узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу та безпідставне ототожнення формальної кількості учасників торгів та їх пропозицій із змагальністю впливає на наявність негативного наслідку, яким є сам факт спотворення результатів торгів через узгодження поведінки конкурсантами (правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 17.04.2018 у справі №916/1734/17, від 11.06.2019 у справі №922/1373/18, від 12.09.2019 у справі №903/23/19);
враховуючи наявність умислу лише у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70", як сторони оспорюваного договору, одержані ним за договором кошти у сумі 1055904 грн повинні бути повернуті іншій стороні договору – Золотоніській районній державній адміністрації, а отримані останнього за рішенням суду кошти – стягнуті в дохід держави відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України (аналогічні за змістом правові висновки щодо обґрунтованості застосування наслідків недійсності правочину за ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23);
Північний офіс Держаудитслужби та її територіальні підрозділи, в даному випадку – Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, наділені повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю на території Черкаської області з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель, однак, будучи поінформованими про існування порушення, захисту інтересів держави не здійснили.
Позивач (Північний офіс Держаудитслужби м.Київ, та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, кожен окремо) у направлених до суду письмових поясненнях від 13.08.2025 (вх.суду №11846/25 та №11849/25 від 13.08.2025) вказав на відсутність можливості надати будь-які пояснення по суті даної справи, оскільки підставою для звернення до суду прокурора є не результати державного фінансового контролю, а виконання останнім повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру".
Відповідач-1 у відзиві від 31.10.2025 (вх.суду №16060/25 від 31.10.2025, т.1 а.с.241) вказав на визнання вимог прокурора в частині визнання недійсним договору від 15.05.2019 №18, укладеного із відповідачем-2 та стягнення з останнього грошових коштів в сумі 1055904,00 грн; щодо вимог про стягнення з відповідача-1 грошових коштів у сумі 1055904,00 грн заперечив, посилаючись на недоцільність таких дій; відшкодування судових витрат у разі задоволення позову просив покласти на відповідача-2 повністю.
Відповідач-2 відзиву на позов до суду не надіслав, на вимоги позову не відреагував.
В позасудовому порядку спір сторонами не вирішено.
Інших доказів сторонами не надано.
Відповідно до ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні проголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення.
Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносин сторін та обставини.
12.04.2019 тендерним комітетом Золотоніської районної державної адміністрації прийнято рішення (протокол №3 від 12.04.2019, т.1 а.с.26) про затвердження річного плану закупівель на 2019 рік, яким предметом закупівлі (зокрема) визначено послуги по середньому ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги загального користування місцевого значення 240529 /Н-08/ – Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700, класифікація за ДК 021:2015:45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг, вирівнювання поверхонь; код КЕВ (для бюджетних коштів) – 2240; очікувана вартість предмета закупівлі – 1064720,81 грн; процедура закупівлі – відкриті торги; орієнтовний початок проведення процедури закупівлі – квітень 2019 року.
12.04.2019 Золотоніською районною державною адміністрацією у системі публічних закупівель Prozorro розміщено оголошення (т.1 а.с.27) на проведення відкритих торгів №UA-2019-04-12-002570-а із закупівлі послуг поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700, очікуваною вартістю 1064720,81 грн.
До участі у вказаній закупівлі подано пропозиції двома учасниками: Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" – із ціновою пропозицією 1014000,00 грн; Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" – із ціновою пропозицією 1055604,00 грн (т.1 а.с.29-30).
03.05.2019 тендерну пропозицію учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77", відхилено через її невідповідність вимогам тендерної документації.
15.05.2019 за результатами проведення відкритих торгів №UA-2019-04-12-002570-а між Золотоніською районною державною адміністрацією (далі – замовник) та переможцем Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (далі – підрядник) укладено договір №18 (т.1 а.с.31), за умовами якого: підрядник зобов`язується на власний ризик, своїми силами, засобами та матеріальними ресурсами надати "Послуги з поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700" (далі – об`єкт), здати їх в порядку і строк, встановлений цим договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги (п.1.1); договірна ціна є твердою і визначається на основі кошторисної документації і становить: 1055904,00 грн, у тому числі ПДВ – 175984,00 (п.3.1); джерелом фінансування послуг є видатки місцевого бюджету (п.4.2); розрахунки між сторонами здійснюються у національній валюті України шляхом оплати та перерахування безготівкових сум грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 банківських днів з дати підписання актів приймання наданих послуг (будівельних робіт) по формі КБ-2в та довідки про вартість наданих послуг (будівельних робіт) та витрати по формі КБ-3 згідно з п.4.4 цього договору (п.4.3); договір набирає чинності з дати йог підписання сторонами і діє до 31.12.2109 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.15.1); додатками до договору є: договірна ціна; зведений кошторисний розрахунок; локальний кошторис; календарний графік; специфікація.
Згідно з додатками до договору:
"Договірна ціна" (т.1 а.с.34 зворот – 35): вид договірної ціни – тверда, визначена згідно з ДСТУ БД 1.1-1-2013; всього договірна ціна – 1055904,00 грн;
"Зведений кошторисний розрахунок" (т.1 а.с.39 зворот): загальна кошторисна вартість об`єкта будівництва – 1055904,00 грн;
"Графік надання послуг" (т.1 а.с.40): обсяг робіт – локальний кошторис 2-1-1 на будівельні роботи: розділ 1. Ямковий ремонт; розділ 2. Вирівнюючий шар – в межах фінансування 2019 року; термін виконання робіт – травень-червень 2019 року;
"Специфікація" (т.1 а.с.40 зворот): холодне фрезерування асфальтобетонного покриття при глибині фрезерування 5 см – 700 кв.м; ліквідація вибоїн асфальтобетонного покриття без розламування старого покриття площею ремонту до 10 кв.м – 700 кв.м; холодне фрезерування асфальтобетонного покриття при глибині фрезерування 4 см – 1600 кв.м; влаштування вирівнюючого шару при ширині укладання 3 м – 180 т; планування укріплених узбіч автогрейдером – 14,8 км; засипання промоїн і просідань асфальтогранулятором товщиною шару, що підлягає ущільненню від 0,1 до 0,2 м – 39,68 куб.м; загальна вартість послуг – 1055904,00 грн.
02.01.2020 у системі публічних закупівель Prozorro розміщено звіт про виконання договору про закупівлю від 15.05.2019 №18 (т.1 а.с.41).
26.09.2024 Адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №51/60/58-рп/к.20 ухвалено рішення №60/156-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (т.1 а.с.56), згідно з яким, дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (узгодження поведінки з метою усунення змагання під час підготовки та участі в торгах, зокрема "Поточний ремонт ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700", які проводились Золотоніською районною державною адміністрацією, ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-12-002570-а) визнано антиконкурентними узгодженими діями, що стосуються спотворення результатів торгів, під час їх участі у процедурах закупівель, що є порушеннями п.1 ст.50, п. ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (п.16 резолютивної частини); за порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" штраф у розмірі 68000,00 грн.
Рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.09.2024 у справі №60/156-р/к оскаржувалось у судовому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77". 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/15392/24 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення – відмовлено повністю. 
Суд, здійснивши оцінку обставин справи №910/15392/24 та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, дослідивши також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності, дійшов висновку, про те що: 
згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;
рішення Комітету від 26.09.2024 у справі №60/156-р/к обґрунтовано встановленням під час розгляду справи обставин, які свідчать про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, а саме вказані особи узгоджували між собою умови участі у процедурах закупівлі, що підтверджується, зокрема, таким: наявністю фінансової допомоги між відповідачами; наявністю фінансової допомоги між одним із відповідачів та товариствами, де засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником був директор, засновник і кінцевий бенефіціарний власник конкурента; використання однієї IP-адреси під час подання податкової (фінансової) звітності та входу до електронних кабінетів для здійснення операцій по банківських рахунках; використання однієї IP-адреси для подання тендерних пропозицій; наявність спільних працівників; використання одного і того ж телефонного номеру; господарські відносини між відповідачем та суб`єктом господарювання, пов`язаним з одним із відповідачів; завантаження одним із відповідачів пошкоджених документів; наявність комунікації між відповідачами; спільні властивості файлів тендерних пропозицій відповідачів; синхронність дій у часі під час участі у процедурі;
така координація економічної поведінки відповідачів призвела до усунення між ними конкуренції під час проведення аукціону;
для визнання органом АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі. Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу. Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією. Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №924/381/17, від 12.06.2018 у справі №922/5616/15, від 18.10.2018 у справі №916/3214/17, від 18.12.2018 у справі №922/5617/15, від 05.03.2020 у справі №924/552/19, від 11.06.2020 у справі №910/10212/19, від 22.10.2019 у справі №910/2988/18, від 05.08.2018 у справі №922/2513/18, від 07.11.2019 у справі №914/1696/18, від 02.07.2020 у справі №927/741/19;
встановлені в межах розгляду справи обставини дають підстави для висновку до позиціонування таких суб`єктів господарювання не як конкурентів, а як партнерів, які зацікавлені у господарській діяльності один одного, а сама по собі відповідність дій суб`єктів господарювання цивільному, господарському законодавству України не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства;
позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки Комітету, викладені у спірному рішенні, а наведені Комітетом доводи у спірному рішенні підтверджені більш вірогідними доказами, які в сукупності свідчать про те, що позивачем вчинено порушення, передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону, за яке Комітетом обґрунтовано застосовано до позивача штраф у загальному розмірі 816000,00 грн;
Верховний Суд звертав увагу на те, що господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку. При цьому господарські суди під час розгляду справ мають перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм, зокрема, Методики. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №910/6999/17, від 19.06.2018 у справі №910/3047/17, від 11.06.2019 у справі №915/523/18, від 05.03.2020 у справі №910/2921/19, господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень органів АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК;
належних, допустимих та достатніх доказів на спростування висновків відповідача позивачем не надано, а всі заперечення проти викладених у рішенні висновків зводяться до переоцінки встановлених відповідачем обставин, подій та фактів. При цьому, здійснення переоцінки висновків Комітету в процесі оскарження прийнятого ним рішення в судовому порядку, нормами чинного законодавства не передбачено.
14.03.2025 Золотоніською окружною прокуратурою на адресу Золотоніської районної військової адміністрації Черкаської області направлено звернення №51-654вих-25 (т.1 а.с.22) щодо порушень законодавства під час проведення Золотоніською районною державною адміністрацією закупівель: UA-2019-04-12-001527-c, UA-2019-04-12-002411-а, UA-2019-04-12-002477-а, UA-2019-04-12-001527-c, UA-2019-04-12-001677-с, UA-2019-04-12-002570-а, UA-2019-04-12-000650-b, з проханням надати інформацію про вжиті чи заплановані заходи, спрямовані на визнання недійсними договорів від 15.05.2019 №18, від 15.05.2019 №17, від 15.05.2019 №19, від 22.05.2019 №20, від 22.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22, укладених між Золотоніською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70", із застосуванням наслідків недійсності правочину.
24.03.2025 Золотоніською районною державною адміністрацією на адресу Золотоніської районної військової адміністрації Черкаської області направлено лист-відповідь №01-01-35/923 (т.1 а.с.25) направлено завірені копії документів на укладення договорів від 15.05.2019 №18, від 15.05.2019 №17, від 15.05.2019 №19, від 22.05.2019 №20, від 22.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22; про наявність намірів вжиття заходів, спрямованих на визнання вказаних договорів недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину, - не повідомлено.
26.03.2025 Золотоніською окружною прокуратурою на адресу Північного офісу Держаудитслужби та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області направлено звернення №51-747вих-25 (т.1 а.с.46) щодо порушень законодавства під час проведення Золотоніською районною державною адміністрацією закупівель: UA-2019-04-12-001527-c, UA-2019-04-12-002411-а, UA-2019-04-12-002477-а, UA-2019-04-12-001527-c, UA-2019-04-12-001677-с, UA-2019-04-12-002570-а, UA-2019-04-12-000650-b, з проханням надати інформацію та належним чином завірені копії документів щодо вжитих та/або запланованих заходів державного фінансового контролю, під час яких здійснювалося (планується здійснюватися) дослідження викладених обставин укладення та виконання договорів від 15.05.2019 №18, від 15.05.2019 №17, від 15.05.2019 №19, від 22.05.2019 №20, від 22.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22, укладених між Золотоніською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70", вжитих та/або запланованих заходів стосовно визнання недійсними цих договорів в судовому порядку як таких, що суперечать інтересам держави, із застосуванням наслідків такої недійсності, передбачених ст.228 Цивільного кодексу України.
11.04.2025 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області за результатами розгляду звернення Золотоніської окружної прокуратури направило на адресу останньої повідомлення №262325-17/1235/2025 (т.1 а.с.50) про те, що: до компетенції органу державного фінансового контролю не відноситься дослідження питань щодо можливих антиконкурентних узгоджених дій учасників процедур закупівель; згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам ч.4 ст.22 цього Закону (на предмет наявності вимог тендерної документації, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників); згідно з п.8 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надано право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, і не безпосередньо звертатися до суду.
29.04.2025 Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на запит Золотоніської окружної прокуратури від 26.03.2025  №51-753вих-25 надано інформацію та належним чином завірені копії документів з розгляду справи №51/60/58-рп/к.20 (т.1 а.с.51-54).
02.07.2025 керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби в особі структурного підрозділу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до відповідачів: Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління– 70" з вимогами про: 
визнання недійсним договору від 15.05.2019 №18 про надання послуг з поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О 240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000- км 3+700, укладений між Золотоніською районною державною адміністрацією Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) за результатами відкритих торгів UA-2019-04-12-002570-а;
стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) на користь Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) коштів в сумі 1055904 грн, а із Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) – одержані нею за рішенням суду кошти в сумі 1055904 грн в доход держави.
Відповідач-1 у відзиві від 31.10.2025 (вх.суду №16060/25 від 31.10.2025, т.1 а.с.241) вказав на визнання вимог прокурора в частині визнання недійсним договору від 15.05.2019 №18, укладеного із відповідачем-2 та стягнення з останнього грошових коштів в сумі 1055904,00 грн; щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача-1 грошових коштів у сумі 1055904,00 грн заперечив, посилаючись на недоцільність таких дій; відшкодування судових витрат у разі задоволення позову просив покласти на відповідача-2 повністю.
Відповідач-2 відзиву на позов до суду не надіслав.
Оцінюючи письмові та усні пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.
Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням режиму воєнного стану, відключень енергопостачання та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.
Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.
Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).
Згідно ч.3 ст.5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. 
Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частина 2 ст.13 Цивільного кодексу України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19).
Щодо статусу прокурора в господарському процесі.
Згідно із вимогами ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч.4, ч.5 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Обираючи форму представництва, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту. Про це йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі про представництво інтересів в арбітражному судочинстві, яке відповідно до ст.89 Закону України "Про Конституційний Суд України" є обов`язковим. Згідно з вказаним рішенням інтереси держави можуть збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття "інтереси держави" є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.
Системне тлумачення норм статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність такого органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює (доповнює) в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19).
Виходячи зі змісту наведених норм права, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
Таким чином, у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд – перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
У справі, що розглядається, прокурор обґрунтовував здійснення ним представництва інтересів держави невжиттям Північним офісом Держаудитслужби та її територіальним відділенням – Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, наділених повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю на території Черкаської області з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі здійснення публічних закупівель.
На підтвердження зазначених обставин прокурором надано звернення Золотоніської окружної прокуратури від 26.03.2025 №51-747вих-25 до Північного офісу Держаудитслужби та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області щодо порушень законодавства під час проведення Золотоніською районною державною адміністрацією закупівель: UA-2019-04-12-001527-c, UA-2019-04-12-002411-а, UA-2019-04-12-002477-а, UA-2019-04-12-001527-c, UA-2019-04-12-001677-с, UA-2019-04-12-002570-а, UA-2019-04-12-000650-b, з проханням надати інформацію та належним чином завірені копії документів щодо вжитих та/або запланованих заходів державного фінансового контролю, під час яких здійснювалося (планується здійснюватися) дослідження викладених обставин укладення та виконання договорів від 15.05.2019 №18, від 15.05.2019 №17, від 15.05.2019 №19, від 22.05.2019 №20, від 22.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22, укладених між Золотоніською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70", вжитих та/або запланованих заходів стосовно визнання недійсними цих договорів в судовому порядку як таких, що суперечать інтересам держави, із застосуванням наслідків такої недійсності, передбачених ст.228 Цивільного кодексу України.
З наданої Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області на звернення прокурора відповіді від 11.04.2025 №262325-17/1235/2025 вбачається, що останнє, будучи обізнаним про наявність спірних правовідносин, намірів вжити заходи державного фінансового контролю, спрямовані на визнання недійсними договорів від 15.05.2019 №18, від 15.05.2019 №17, від 15.05.2019 №19, від 22.05.2019 №20, від 22.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22, укладених між Золотоніською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70", як таких, що суперечать інтересам держави, - не має.
Від Північного офісу Держаудитслужби відповіді на звернення прокурора взагалі не отримано.
Пасивна позиція зазначеного вище уповноваженого органу не відповідає вимогам законодавства та свідчить про невиконання ним своїх повноважень із захисту інтересів держави. Враховуючи наведені вище обставини, наявний винятковий випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженими органами функцій із їх захисту, та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах – Північного офісу Держаудитслужби та його територіального відділення – Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області.
Отже, враховуючи нездійснення позивачами заходів для звернення до суду із позовом щодо захисту інтересів територіальної громади та держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів.
Щодо статусу сторін у процесі. 
Позивачі є органами державного фінансового контролю, зокрема у сфері здійснення публічних закупівель; самостійними юридичними особами за законом, із внесенням даних до ЄДРПОУ; діяльність регламентована Положенням про державну аудиторську службу України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".
Відповідач-1 є органом місцевого самоврядування та самостійною юридичною особою за законом, із внесенням даних до ЄДРПОУ. Органи влади та місцевого самоврядування можуть діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше – приписи ст.19 Конституції України. Діяльність відповідача регламентована приписами Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідач-2 є самостійною юридичною особою та суб`єктом господарювання на ринку послуг в Україні, з присвоєнням ідентифікаційного коду ЄДРПОУ, з визначенням та внесенням видів господарської діяльності в ЄДРПОУ.
Як стверджує прокурор, очевидним порушенням інтересів держави в бюджетній сфері є вчинення відповідачем-2 порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендера, що призвело до надання послуг за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендера її видимості. Наслідком цього стало нівелювання мети публічної закупівлі виконання робіт з максимальною економією та ефективністю результату на ринку послуг, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів. У зв`язку з цим договір, укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу відповідача-2 на підставі ст.203 Цивільного кодексу України, та з урахуванням ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одержані відповідачем-2 кошти у сумі 1055904,00 грн за договором повинні бути повернуті іншій стороні договору – відповідачу-1, а отримані останнім за рішенням суду кошти – стягнуті в дохід держави.
Із вищенаведеного вбачається, що між відповідачами-1,2 існували господарські відносини, які виникли із наміру відповідача-1 закупівлі послуг з поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О 240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000- км 3+700, укладений між Золотоніською районною державною адміністрацією Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) за результатами відкритих торгів UA-2019-04-12-002570-а, що мало наслідком укладення між відповідачами договору від 15.05.2019 №18.
Спірні правовідносини між сторонами виникли під час проведення процедури публічних закупівель у спеціальному порядку норм Закону України "Про публічні закупівлі", яким врегульовано правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
Згідно із ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Відповідно до Цивільного кодексу України:
ст.3. 1. Загальними засадами цивільного законодавства є: 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
ч.1, п.1 ч.2 ст.11. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;
ст.16. 1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках;
ч.1-5 ст.203. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;
ст.204. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;
ч.1, 2 ст.205. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків;
ч.2 ст.207. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства;
ч.1 ст.215. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу;
ч.1 ст.216. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування;
ч.1 ст.236. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення;
ч.3 ст.228. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Згідно з Господарським кодексом України (чинним на момент спірних правовідносин):
ч.2 ст.20. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом; 
ч.7. ст.179. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів;
ч.1 ст.181. Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено в Законі України "Про захист економічної конкуренції", який спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.
Відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції":
ст.1. Економічна конкуренція (конкуренція) – змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку;
ч.2 ст.4. Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію;
ч.1, п.4 ч.2 ст.6. Антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів;
п.1 ст.50. Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії;
ст.51. Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом;
ч.2 ст.52. За порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України "Про публічні закупівлі". Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно із Законом України "Про публічні закупівлі":
п.28 ч.1 ст.1. Спрощена закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону;
ч.1 ст.5. Закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; /.../.
Аналізуючи викладені обставини і наведені норми законодавства суд вбачає, що:
За результатами проведення відкритих торгів №UA-2019-04-12-002570-а із закупівлі "Послуги з поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700" між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір від 15.05.2019 №18 ціною 1055904,00 грн, який останнім виконано повністю, що підтверджується звітом, розміщеним 02.01.2020 у системі публічних закупівель Prozorro.
Разом з тим, рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.09.2024 №60/156-р/к, ухваленого за результатами розгляду справи №51/60/58-рп/к.20 дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" /відповідач-2 у цій справі/ (узгодження поведінки з метою усунення змагання під час підготовки та участі в торгах, зокрема "Поточний ремонт ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700", які проводились Золотоніською районною державною адміністрацією, ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro №UA-2019-04-12-002570-а) визнано антиконкурентними узгодженими діями, що стосуються спотворення результатів торгів, під час їх участі у процедурах закупівель, що є порушеннями п.1 ст.50, п. ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (п.16 резолютивної частини); за порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" штраф у розмірі 68000,00 грн (п.16-18).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/15392/24 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення від 26.09.2024 №60/156-р/к – відмовлено повністю. Під час розгляду справи судом встановлено обставини, які свідчать про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління-77" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" /відповідач-2 у даній справі/ антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, а саме узгодження вказаними особами між собою умов участі у процедурах закупівлі, що підтверджується: наявністю фінансової допомоги між відповідачами; наявністю фінансової допомоги між одним із відповідачів та товариствами, де засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником був директор, засновник і кінцевий бенефіціарний власник конкурента; використанням однієї IP-адреси під час подання податкової (фінансової) звітності та входу до електронних кабінетів для здійснення операцій по банківських рахунках; використанням однієї IP-адреси для подання тендерних пропозицій; наявністю спільних працівників; використанням одного і того ж телефонного номеру; господарськими відносинами між відповідачем та суб`єктом господарювання, пов`язаним з одним із відповідачів; завантаженням одним із відповідачів пошкоджених документів; наявністю комунікації між відповідачами; спільними властивостями файлів тендерних пропозицій відповідачів; синхронністю дій у часі під час участі у процедурі. Суд дійшов висновку, що така координація економічної поведінки відповідачів призвела до усунення між ними конкуренції під час проведення аукціону.
Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили (правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду в ухвалі від 26.03.2019 у справі №910/13862/15).
Принцип добросовісної конкуренції учасників закупівлі, закріплений у ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", полягає у тому, що змагальність учасників конкурентних процедур закупівель ґрунтується на непевності щодо інших учасників та їх поведінки і зумовлює необхідність кожним з учасників пропонування кращих умов за найнижчими цінами. У випадку коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій – усувається непевність, а отже, усувається конкуренція між ними.
Оскільки замовник обмежений у ході здійснення процедури торгів лише тими пропозиціями, які подані, то у разі якщо учасники замінять конкуренцію між собою на координацію, замовник не отримує того результату, який би він мав в умовах справжньої конкуренції, тобто вибору переможця закупівлі на принципах прозорої конкурентної процедури.
Антиконкурентні узгоджені дії в силу Закону характеризується антиконкурентною домовленістю між кількома (щонайменше двома) суб`єктами господарювання щодо їхньої поведінки на торгах. Метою антиконкурентних узгоджених дій на торгах, як правило, є підвищення ціни закупівлі вище конкурентного рівня, що зазвичай близька, дорівнює чи перевищує очікувану вартість.
Змагальність учасників під час торгів забезпечується таємністю інформації і в силу ст.1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.
Суд при прийнятті рішення враховує та розділяє правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23. Так, аналізуючи положення ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Верховний Суд зазначив, що при кваліфікації дій суб`єктів господарювання за п.4 ч.2 цієї статті – антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, узгодженість дій (поведінки) полягає саме в обміні інформацією, заміні конкуренції між учасниками торгів на координацію, в результаті чого усувається конкуренція між ними та спотворюється основний принцип торгів – здійснення конкурентного відбору.
Отже, узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій та дій в процесі здійснення державних закупівель усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а значить спотворює результат, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.
При цьому Верховний Суд зауважив, що за змістом приписів ст.6 Закону Про захист економічної конкуренції" для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим з`ясування наслідків у формі завдання збитків для його конкурентів чи споживачів або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, оскільки достатнім є встановлення самого факту вчинення дій (зокрема, в антимонопольній справі), які визначено як антиконкурентні узгоджені дії, та можливість настання таких наслідків.
У разі наявності відповідного рішення АМКУ в антимонопольній справі, правомірність якого буде встановлено судовим рішенням, яке набрало чинності, обставини щодо законності цього рішення АМКУ, встановлені судом, є преюдиційними в силу приписів ст.75 ГПК України та повторного доведення не потребують.
Закон не визначає прямо підстави для недійсності результатів закупівлі (торгів, аукціону). Разом з тим, такі підстави можуть бути встановлені спеціальним законодавством. До договорів, укладених за результатами закупівлі, застосовуються загальні правила з урахуванням особливостей, що встановлюються відповідними актами законодавства.
Узгоджені дії учасників закупівлі (торгів, аукціону) та відсутність реальної конкуренції унеможливлює прозору та відкриту процедуру закупівлі, чим порушуються інтереси держави та суспільства, з огляду на що встановлене у визначеному порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсними результатів закупівлі (торгів, аукціону) у випадку, якщо це передбачено спеціальним законодавством, та для визнання недійсним відповідного договору, укладеного з переможцем, відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.
Таким чином, обставини вчинення відповідачем-2 порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів публічної закупівлі з ідентифікатором №UA-2019-04-12-002570-а, підтверджуються рішенням Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.09.2024 №60/156-р/к, законність якого встановлена судом (рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі №910/15392/24). 
Порушення відповідачем-2 законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів відкритих торгів, проведених відповідачем-1, несумісне з основними засадами цивільного законодавства, оскільки, є проявом недобросовісної поведінки учасника цивільних відносин призводить до порушення ним меж здійснення його цивільних прав, порушує принцип добросовісної конкуренції серед учасників, установлений Законом України "Про публічні закупівлі", нівелює мету проведення конкурентної процедури закупівлі та загалом негативно впливає на економічні процеси у державі та суспільстві.
Відповідно, дії відповідача-2 були безпосередньо спрямовані на порушення встановленого юридичного господарського порядку з метою одержання права на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, оскільки, порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі.
Таким чином, завідомо суперечлива мета дій відповідача-2 полягала в тому, щоб уникнути встановлених Законом України "Про публічні закупівлі" обмежень, протиправно усунути конкуренцію під час проведення публічної закупівлі, нівелювати ефективність її результатів, у незаконний спосіб одержати право на укладення спірного договору не на конкурентних засадах.
З огляду на викладене суд погоджується з доводами прокурора, що у діях відповідача-2 вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з метою усунення змагальності та конкуренції під час проведення зазначеного тендеру, та недобросовісне отримання відповідачем-2 права на укладення спірного договору.
Враховуючи вищевикладене суд зауважує, що рішення тендерного комітету відповідача-1, ухвалене за результатами розгляду тендерної пропозиції відповідача-2, як учасника та переможця закупівлі UA-2019-04-12-002570-а (протокол від 03.05.2019 №12), про намір укласти з останнім договір, завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу однієї сторони, як і укладений на його виконання договір від 15.05.2019 №18 про надання послуг з поточного ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700, тому вказаний договір підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу відповідача-2 - на підставі ст.203, ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України.
Щодо вимоги прокурора про стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачених останнім коштів за договором від 15.05.2019 №18 з подальшим стягненням їх в дохід держави в сумі 1055904,00 грн суд зазначає наступне.
Так, відповідно до абз.1 ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.12.21 у справі №906/1061/20 зазначила, що до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім нього, законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків, визначених у ст.216 Цивільного кодексу України, або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності правочину, визнаного таким судом, є обов`язковими та не можуть бути проігноровані його сторонами.
Частиною 3 ст.228 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін – в разі виконання правочину обома сторонами – в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне – з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Із матеріалів справи вбачається фактичне виконання відповідачем-2 договору від 15.05.2019 №18 та отримання ним грошових коштів в сумі 1055904,00 грн.
Отже, відповідач-2, маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору від 15.05.2019 №18, з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, встановлені правові норми та правила ведення господарської діяльності в Україні, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, прийняв участь в проведенні конкурентної процедури закупівлі, нівелювавши змагальність та ринкову конкуренцію у ній, внаслідок чого привласнив бюджетні кошти в сумі 1055904,00 грн.
Вищенаведене свідчить про наявність у нього умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави і суспільства, з метою отримання необґрунтованого прибутку.
Верховний Суд у постанові від 07.07.2021 у справі №905/1562/20 дійшов висновку, що на стадії, коли укладений в результаті закупівлі договір є виконаним, вимога про визнання такого договору недійсним без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності, не є ефективним способом захисту.
Відтак, наведене свідчить про наявність у відповідача-2 умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави і суспільства, з метою отримання прибутку. Враховуючи наявність умислу лише у відповідача-2, як сторони даного оспорюваного договору, одержані ним грошові кошти в сумі 1055904,00 грн за цим правочином повинні бути стягнуті на користь іншої сторони договору (відповідача-1), а з відповідача-1 грошові кошти в сумі 1055904,00 грн за цим правочином мають бути стягнуті в дохід держави.
Суд вважає, що прокурором доведено наявність підстав для здійснення ним представництва інтересів держави в особі позивача у спірних правовідносинах. Суд вважає, що прокурором та позивачем використано належний спосіб захисту порушеного права та господарського інтересу в розумінні вимог ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України. 
З огляду на встановлені обставини порушення відповідачем-2 законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що призвело до спотворення результатів закупівлі з ідентифікатором №UA-2019-04-12-002570-а, із закупівлі послуг з поточного ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000-км 3+700, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про визнання недійсним договору від 15.05.2019 №18, укладеного за результатами такої закупівлі, та стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 сплачених грошових коштів в сумі 1055904 грн, а із відповідача-1 одержаних нею за рішенням суду коштів в сумі 1055904 грн в доход держави – є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі – Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України): 
- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили – з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);
- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010); 
- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29.
Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-2, суд дійшов висновку про покладення судового збору повністю на відповідача-2 та стягнути судові витрати зі сплати судового збору на користь Черкаської обласної прокуратури з відповідача-2 і не стягувати їх з відповідача-1.
За вказаних обставин з відповідача-2 на користь Черкаської обласної прокуратури належить стягнути 15093,25 грн судового збору. 
Керуючись ст.ст.129-130, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
1.1. Визнати недійсним договір від 15.05.2019 №18 про надання послуг з поточного середнього ремонту ділянки (ділянок) автомобільної дороги О 240529 /Н-08/ - Нова Дмитрівка – Золотоноша км 0+000- км 3+700, укладений між Золотоніською районною державною адміністрацією Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) за результатами відкритих торгів UA-2019-04-12-002570-а.
1.2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) на користь Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) кошти в сумі 1055904 грн.
1.3. Стягнути із Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (код ЄДРПОУ 04061197, вул.Садовий проїзд,5, м.Золотоноша, 19700) в дохід Державного бюджету України кошти в сумі 1055904 грн як плата за виконання недійсного договору.
1.3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління-70" (код ЄДРПОУ 40948505, бульв.Лесі Українки,26 оф.100, м.Київ, 01133) на користь Черкаської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911119, бульв.Шевченка,286, м.Черкаси, 18015) 15093,25 грн судового збору.
2. Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено і підписано 19.01.2026.

Суддя Г.М.Скиба