УХВАЛА

17 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 340/6978/24
адміністративне провадження № К/990/49433/25
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу адвоката Пузира Владислава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року щодо перегляду додаткового судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі №340/6978/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
Адвокат Пузир Владислав Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 гривень, за період перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за періоди з 24 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року включно, з 21 лютого 2024 року по 19 березня 2024 року включно та з 19 березня 2024 року по 25 квітня 2024 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень, за період перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за періоди з 24 січня 2024 року по 21 лютого 2024 року включно, з 21 лютого 2024 року по 19 березня 2024 року включно та з 19 березня 2024 року по 25 квітня 2024 року включно.
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 усіх видів складових грошового забезпечення відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №283 від 09 жовтня 2024 року, а саме:
- грошову компенсацію за 20 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік;
- грошову компенсацію за 42 доби невикористаної додаткової відпустки учаснику бойових дій за 2022, 2023 та 2024 роки;
- грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, за 2024 рік;
- одноразову грошову допомогу по звільненню за 02 (два) календарних роки;
- надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період з 01 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року;
- щомісячну премію у розмірі 483 % посадового окладу за період з 01 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року;
- додаткову винагороду за період дії воєнного стану за період з 01 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року з розрахунку 30 000,00 грн (за повний місяць);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 усі види складових грошового забезпечення відповідно до наказу військової частин НОМЕР_1 (по стройовій частині) №283 від 09 жовтня 2024 року, а саме:
- грошову компенсацію за 20 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, за 30 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік;
- грошову компенсацію за 42 доби невикористаної додаткової відпустки учаснику бойових дій за 2022, 2023 та 2024 роки;
- грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, за 2024 рік;
- одноразову грошову допомогу по звільненню за 02 (два) календарних роки;
- надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період з 01 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року;
- щомісячну премію у розмірі 483 % посадового окладу за період з 01 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року;
- додаткову винагороду за період дії воєнного стану за період з 01 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року з розрахунку 30 000,00 грн (за повний місяць).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів постанови Уряду України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, яка збільшується до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку тяжким пораненням за період з 25 січня 2024 року по 25 квітня 2024 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Уряду України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку тяжким пораненням за період з 25 січня по 25 квітня 2024 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
24 січня 2025 року адвокат Пузир Владислав Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20762,00 грн.
Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року в адміністративній справі №340/6978/24 скасовано та прийнято нову постанову. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року в адміністративній справі №340/6978/24 скасовано та прийнято нову постанову. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення відмовлено. 
28 листопада 2025 року адвокат Пузир Владислав Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року щодо перегляду додаткового судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі №340/6978/24. Скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Разом з тим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній такий висновок.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Проте, в порушення зазначених вимог, скаржник чітко не указав норму права щодо застосування якої відсутній такий висновок та не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Суд звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить належно обґрунтованих підстав касаційного оскарження. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу адвоката Пузира Владислава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року щодо перегляду додаткового судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі №340/6978/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О.В. Кашпур