ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10213/25 Справа № 187/1918/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Карпенка М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Слобожанської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації, на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2025 року в цивільній справі номер 187/1918/24 за позовом керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок у власність держави,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року до суду звернувся керівник Слобожанської окружної прокуратури Катеба Олег Анатолійович в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок у власність держави. 
23.06.2025 року до суду надійшла заява керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації про зміну предмету позову, відповідно до якої прокурор просив суд:
1. Витребувати у власність держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації — Дніпропетровської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га, кадастровий номер 1223780800:03:001:2053, що розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району.
2. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2053, проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 12.02.2024 №71545533 (номер відомостей про речове право 53666298).
3. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з кадастровим номером 1223780800:03:001:2053 за ОСОБА_2 , проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 10.05.2024 №73056522 (номер відомостей про речове право 54950095).
4. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2053. 
5. Витребувати у власність держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації — Дніпропетровської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га, кадастровий номер 1223780800:03:001:2054, що розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району. 
6. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2054, проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 12.02.2024 №71545750 (номер відомостей про речове право 53666454.
7. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з кадастровим номером 1223780800:03:001:2054 за ОСОБА_2 , проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 10.05.2024 №73056210 (номер відомостей про речове право 54949878).
8.Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2054. 
9. Витребувати у власність держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації — Дніпропетровської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га, кадастровий номер 1223780800:03:001:2055, що розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району.
10. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2055, проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 12.02.2024 №71545915 (номер відомостей про речове право 53666585).
11. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з кадастровим номером 1223780800:03:001:2055 за ОСОБА_2 , проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 10.05.2024 №73056841 (номер відомостей про речове право 54950319).
12. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2055.
13. Витребувати у власність держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації — Дніпропетровської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га, кадастровий номер 1223780800:03:001:2056, що розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району.
14. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2056, проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 12.02.2024 №71546058 (номер відомостей про речове право 53666738).
15. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з кадастровим номером 1223780800:03:001:2056 за ОСОБА_2 , проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 10.05.2024 №73055064 (номер відомостей про речове право 54949200).
16. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2056.
17. Витребувати у власність держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації — Дніпропетровської обласної військової адміністрації із незаконного володіння ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га, кадастровий номер 1223780800:03:001:2057, що розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району.
18. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку лісогосподарського призначення площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2057, проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 12.02.2024 №71546229 (номер відомостей про речове право 53666892).
19. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) з кадастровим номером 1223780800:03:001:2057 за ОСОБА_2 , проведену на підставі рішення державного реєстратора Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області від 10.05.2024 №73055894 (номер відомостей про речове право 54949635).
20. Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельноїділянки площею 0,3460 га з кадастровим номером 1223780800:03:001:2057.
21. Стягнути з відповідача у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38,МФО 820172, р/р UA228201720343160001000000291 в ДКСУ в м. Київ код за ЄДРПОУ02909938, код класифікації видатків бюджету – 2800) сплачений судовий збір.
В обґрунтування заяви про зміну предмету позову у справі прокурором зазначено, що під час звернення до суду з даним позовом прокуратурою визначено спосіб захисту шляхом пред`явлення саме негаторного позову, водночас згідно з актуальною практикою Верховного Суду, саме вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) є ефективним способом захисту права власності.
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2025 року позов керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок у власність держави - залишено без розгляду.
Із вказаним судовим рішенням не погодилась Слобожанська окружна прокуратура Дніпропетровської області, подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати ухвалу Царичанського районного суду від 27.08.2025 року у справі №187/1918/24 і направити справу для продовження розгляду до Царичанського районного суду, стягнути з відповідачів у справі на користь апелянта сплачений судовий збір.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм процесуального права.
Слобожанською окружною прокуратурою подано заяву від 20.08.2025 року, в якій детально обґрунтовано, що положення частини 4 статті 177 ЦПК України (в редакції Закону №4292-ІХ) не підлягає застосуванню у даній справі, так як по – перше, позов поданий за правилами, які діяли до 09.04.2025 року, а саме 25.11.2024 року; по – друге, вказане положення може бути застосовано тільки до добросовісного набувача, який у даному випадку відсутній.
Станом на момент реалізації прокурором повноважень з представництва інтересів держави в суді шляхом звернення з позовом до суду діяла редакція ст. 177 ЦПК України, яка визначала перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовна заява прокурора на час направлення до суду відповідала вимогам, викладеним у цій статті, про що свідчить відкриття провадження у справі.
В законодавстві України, в тому числі у Законі України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» відсутні норми, які вказують на те, що абзац другий ч. 4 ст. 177 ЦПК України має зворотну дію в часі.
Абзац другий ч. 4 ст. 177 ЦПК України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права. Таким чином, абзац другий ч. 4 ст. 177 ЦПК України не має зворотної дії в часі.
Прокурором у заяві від 23.06.2025 року не пред`явлено нові позовні вимоги, а здійснена заміна одних позовних вимог іншими (змінено предмет позову).
Чинним законодавством не визначено обов`язку органів державної влади, місцевого самоврядування або прокурора вносити на депозитний рахунок суду грошових коштів у всіх категоріях справ.
Питання добросовісності чи недобросовісності набувача судом визначається виходячи із конкретних обставин справи та може бути вирішене лише після дослідження доказів, наданих сторонами, на стадії ухвалення судового рішення.
Законодавцем не визначено чіткого часового проміжку чи стадії, на якій орган державної влади, місцевого самоврядування або прокурор повинен внести кошти на депозитний рахунок, але однозначно вказує, що такий внесок здійснюється лише у разі витребування майна у добросовісного набувача.
В ухвалі суду від 27.08.2025 року про залишення без розгляду позовної заяви відсутні висновки суду щодо добросовісності відповідача при набутті у приватну власність спірної земельної ділянки, та подальшого її поділу.
Суд, в порушення ст. 56, ч. 2 ст. 185 ЦПК України, прирівняв прокурора до позивача, та пов`язав підставою повернення позову, саме ненадання прокурором підтвердження внесення на рахунок суду коштів, що вочевидь має виконати лише позивач — Дніпропетровська обласна державна адміністрація — обласна військова адміністрація. Прокурор у даному випадку, не має законних підстав для виготовлення оцінки на спірну земельну ділянку, так як не є ні позивачем у справі, ні власником земельної ділянки.
Від ОСОБА_1 , інтересах якої діє адвокат Лук`яненко Я.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідачка просила у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2025 року у справі №187/1918/24 залишити без змін.
Посилання прокурора на недобросовісність набуття відповідачем у власність земельних ділянок є безпідставним, бездоказовим та не може прийматися судом до уваги. Відтак, принаймні на даному етапі судового розгляду, добросовісність відповідачів має бути презюмована і суд має здійснювати розгляд усіх питань з точки зору добросовісності відповідачів, доки протилежне не буде встановлено рішенням суду, що набрало законної сили.
У даній справі первісний позов прокурора був негаторним, тобто його позовні вимоги зводились до усунення перешкод у користуванні нерухомими майном. У подальшому прокурором змінено позовні вимоги шляхом подання «уточненої» позовної заяви з вимогами про витребування майна у відповідачів. Таку «уточнену» позовну заяву прокурором подано 23.06.2025 року, тобто уже після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача». Рішення про прийняття такої «зміненої» позовної заяви приймалось судом 11.08.2025 року. Відтак, очевидно, що до такої «зміненої» позовної заяви мають застосовуватися положення законодавства в редакції, принаймні, на дату її подання, тобто, станом на 23.06.2025 року. Відповідно, положення Цивільного та Цивільного процесуального кодексів України мали застосовуватися з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».
Твердження прокурора про неможливість застосування у цій справі положень цивільного та цивільного процесуального законодавства, введених у дію 09.04.2025 року Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», є необґрунтованими та безпідставними.
Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Ріженко В.О. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лукьяненко Я.В. апеляційну скаргу не визнав, просив в її задоволенні відмовити, судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідачка кравченко В.В. та треті особи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, третя особа Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області подала до апеляційного суду заяву про розгляд справи за відсутністю її представника (а.с. 116, 122, 123, 125, 126131, 132, том 3).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб.
Заслухавши суддю – доповідача, прокурора, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення позову (заяви) без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що у липні 2024 року до суду звернувся керівник Слобожанської окружної прокуратури Катеба Олег Анатолійович в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок у власність держави (а.с. 2-20зв, том 1).
23.06.2025 року до суду надійшла заява керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації про зміну предмету позову (а.с. 179-194, том 2).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2025 року прийнято заяву позивача керівника Слобожанської окружної прокуратури про зміну предмету позову. Позовну заяву керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок? ? у власність держави – залишено без руху (а.с. 246-249, том 2).
14.08.2025 року о 22:09:55 зазначена вище ухвала доставлена до електронного кабінету Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації (а.с. 1, 2, том 3).
21.08.2025 року від в.о. керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Меюса В.С. надійшла заява, в якій зазначено, що ціна позову за заміненим предметом позову, враховуючи нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, які є предметом спору в даній справі, складає 11485787,50 грн. Позовна заява зі зміненим предметом позову містить 5 вимог майнового характеру на загальну суму 11485787,50 грн, з урахуванням понижуючого коефіцієнту за подання документів в електронній формі, загальна сума судового збору, яку необхідно сплатити за них складає: 11485787,50 грн.*1,5%-0,8=137829,45 грн. З урахуванням сплаченого судового збору, прокуратурою додатково сплачено судовий збір на загальну суму: 137829,45 грн. - 12112,00 грн. = 125717,45 грн, на підтвердження чого надана платіжна інструкція №2482 від 21.08.2025 року. Позовну заяву Слобожанською окружною прокуратурою Дніпропетровської області подано до суду 11.10.2024 року з дотриманням вимог ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 року позовну заяву прокурора прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №187/1918/24. Станом на момент реалізації прокурором повноважень з представництва інтересів держави в суді шляхом звернення з позовом до суду діяла редакція ст.177 ЦПК України, яка визначала перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовна заява прокурора на час направлення до суду відповідала вимогам, викладеним у цій статті, про що свідчить відкриття провадження у справі. Водночас, суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, вказує на необхідність застосування ч. 4 ст. 177 ЦПК України, яка доповнена абзацом другим відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12.03.2025, який набрав чинності 09.04.2025 року. Однак, абзац другий ч. 4 ст. 177 ЦПК України не має зворотної дії в часі. Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону передбачає зворотну дію закону в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно- грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. Питання добросовісності чи недобросовісності набувача судом визначається виходячи із конкретних обставин справи та може бути вирішене лише після дослідження доказів, наданих сторонами, на стадії ухвалення судового рішення. Таким чином, у випадку встановлення обставин недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування ч. 5 ст. 390 ЦК України. При цьому, у позовній заяві прокурора, фактичні обставини справи та надані письмові докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано вказують на недобросовісність поведінки відповідача у спірних правовідносинах, при цьому сам факт добросовісності/недобросовісності підтверджується судом лише за результатами дослідження та оцінки усіх доказів та фактичних обставин справи, а тому обов`язок внесення коштів на депозитний рахунок суду у даному випадку на цій стадії відсутній. У практиці Верховного Суду сформовано певні критерії розмежування добросовісності та недобросовісності. Зокрема, порушення імперативних норм права виключає добросовісність, оскільки встановлена законом абсолютна заборона не може бути спростована добросовісністю. Законодавча вимога про внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна стосується лише добросовісного набувача такого майна, який у даному випадку відсутній, а тому підстави для їх внесення на даній стадії відсутні (а.с. 9-28, том 3).
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його правильним з наступних підстав.
Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».
Відповідно до норм частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Судом встановлено, що у липні 2024 року до суду звернувся керівник Слобожанської окружної прокуратури Катеба Олег Анатолійович в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок у власність держави.
23.06.2025 року до суду надійшла заява керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації про зміну предмету позову, в якій, зокрема, висловлено позовні вимоги про витребування земельних ділянок з власності ОСОБА_1 .
У зв`язку із набранням чинності Законом України №4292-ІХ від 12 березня 2025 року ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2025 року прийнято заяву позивача керівника Слобожанської окружної прокуратури про зміну предмету позову. Позовну заяву керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Філія «Східний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Петриківська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про скасування державної реєстрації права власності, державної реєстрації земельних ділянок в ДЗК та витребування земельних ділянок? ? у власність держави – залишено без руху для усунення виявлених недоліків, а саме: зазначення ціну позову; долучення до позовної заяви доказів, що підтверджують вартість спірних земельних ділянок, експертно-грошова оцінка яких здійснена в порядку, визначеному законом станом на день звернення до суду, тобто на 23.06.2025 року; надання доказів внесення грошових коштів у вищевказаному розмірі на депозитний рахунок Царичанського районного суду Дніпропетровської області, долучення доказів сплати судового збору у розмірі відповідно до вартості спірного майна
Нова редакція частини 4 статті 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто, вже після подачі первісної позовної заяви та після відкриття провадження у даній справі, проте перед поданням заяви про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 23.06.2025 року.
Разом з тим, аналізуючи вищенаведені норми, апеляційний суд зауважує, що положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №4292-ІХ, поширюється не тільки на конкретно визначенні статті, як зазначає прокурор, а загалом на положення цього Закону в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.
Тобто, йдеться не про те, що норми закону мають зворотну дію в часі і застосовуються до правовідносин, які виникли раніше, а насправді норми цього закону щодо умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, мають застосовуватися і до тих справ, по яких позовні вимоги подано раніше, але рішення ще не ухвалене.
Також апеляційний суд зауважує, що у стаття 390 ЦК України, яка у відповідності до Закону доповнена частино 5 визначено, що суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Тлумачення вказаної статті свідчить про імперативність її норм, зокрема, встановлює обов`язок органу місцевого самоврядування або прокурора вносити вартість нерухомого майна на депозитний рахунок суду, що є передумовою для подальшого розгляду справи з метою забезпечення можливості дотримання і виконання вимог закону на момент ухвалення рішення у справі, незалежно від результату розгляду справи.
Щодо доводу апеляційної скарги про невідповідність положень Закону №4292-ІХ від 12 березня 2025 року статті 58 Конституції України та статті 3 ЦПК України щодо його зворотності дії в часі слід зазначити наступне.
В статті 58 Основного Закону України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Частиною 4 статті 3 ЦПК України передбачено, що Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Своє розуміння зворотної дії закону в часі Конституційний Суд України виклав у Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, зазначивши, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.
Крім того, Конституційний Суд України виснував, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (рішення КСУ від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019).
Правовідносини щодо розгляду в суді поданого Слобожанською окружною прокуратурою позову справді виникли до набрання чинності положеннями Закону №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, однак вони продовжують існувати і після його ухвалення, тому повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.
При цьому вимога про необхідність додавання до позову документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, не є встановленням нового обов`язку для учасника судового процесу, а є однією з процесуальних вимог до позовної заяви органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову.
Обов`язковість врахування положень Закону України від 12 березня 2025 року №4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» також відображено у постановах ВС, зокрема у постановах від 07 травня 2025 року у справі №128/680/21, від 21 травня 2025 року у справі №678/1280/21.
Розглядаючи довід апеляційної скарги про те, що суд, приймаючи оскаржувану ухвалу не врахував факту обізнаності відповідача щодо незаконності виділення земельної ділянки, що свідчить про його недобросовісність у спірних правовідносинах, що у свою чергу звільняє позивача від обов`язку передбаченого ч. 4 ст. 177 ЦПК України, апеляційний суд виходить з наступного.
Як вбачається із змісту позовних вимог, прокурор в своїй позовній заяві посилався на те, що відповідач є недобросовісним набувачем, оскільки не міг не знати про сумнівний характер вчиненого правочину, а також й те, що придбане ним майно в особи, яка не має права його відчужувати.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, якщо на підставі рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про відчуження земельної ділянки, яка перебуває під посиленою правовою охороною держави, відбулася державна реєстрація права власності на це майно, власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем на підставі статей 387, 388 ЦК України.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до положень ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
З матеріалів конкретної справи видно, що 23.06.2025 року до суду надійшла заява керівника Слобожанської окружної прокуратури Катеби Олега Анатолійовича в інтересах Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації про зміну предмету позову, в якій, зокрема, висловлено позовні вимоги про витребування земельних ділянок з власності ОСОБА_1 , які вона набула за відплатним договором.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2022 року у справі №908/976/19 виснувала, зокрема, що перевірка добросовісності набувача цього майна здійснюється саме при вирішенні питання про витребування/повернення майна.
Добросовісність чи недобросовісність особи це правовий висновок, який робиться судом на підставі встановлених обставин справи, які можуть про це свідчити. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/20528/21.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Цивільного кодексу України добросовісність набувача презюмується, тобто, незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (постанова ВП ВС від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16).
Апеляційний суд наголошує, що обставини добросовісності/недобросовісності набувача досліджуватимуться та встановлюватимуться судом безпосередньо під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження. При цьому, факт недобросовісність набувача встановлюється судом на основі наданих сторонами та досліджених в ході судового розгляду доказів, а не виключно через вказівку опонента про його недобросовісність у поданому позові.
Оскільки, згідно вказаної презумпції ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, тому суд першої інстанції прийшов вірного висновку про поширення вимог Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» на даний спір.
З огляду на викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини справи з цього питання, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.
Підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати Слобожанської окружної прокуратури по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Слобожанської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації залишити без задоволення, ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя: